Tuesday 2 June 2009 photo 1/1
![]() ![]() ![]() |
De är värkligen så här ja känner just nu asså :/
[vers.1]
se min blick som lyser av sorgen/
brevet är redan skrivet så vila i frid jimmy k men/
som en blomma vissnar , rasar livet ner/
Dagar flyger bort , men känndes som tiden inte Lyckats ge nått/
vill kunna le & träffa vänner på stan/
men dom ja ser värkar slängt våran vänskap/
känns som världshat har blivit populärt/
för alla som går förbi kollar snett & går iväg/
gråten är varje gång ja bara tänker på dej/
My Lilljim min ängel , de var du som läkte såren/
rest in peace , du var de bästa mitt allt/
& depressionen lyckades döda mina kännslor som vart/
Min Glädje , kärlek , till mitt lungn o styrka/
vill kunna resa mig , men kroppen är för tung att lyfta/
som ett frö bli till rot & som ett moln skapar regn/
så växte ja upp & levde 20 år som längst/
de känns att se sitt liv pasera/
så som den sämsta skräckfilmen ja sett här i mitt liv spelats/
ja menar , att nått redan ikväll snart förstörs/
så ja tar en tyst minut för denna dag är död/
[reff.]
så låt mig andas ut/
så ta min mammas gud/
& se till att hon mår bra , att hon får sanna ljus/
jag tar farväl till er där ute när ja skrivet mitt brev/
som till alla er ja känner , ni betyder en del/
[vers.2]
min ångest kommer som bomben mot marken , hör mitt ord/
hur pennan flödar poesi , hur temat söker tro/
min otrygghet kännsla pressar mina rädslor i detta läge/
flykten ifrån mig själv står som stammen på dom flesta träden/
världen den blir liten inombords & växer allt/
depressionerna som skriver ordagrant på textens spallt/
de är sant att självmordstankarna skrivs att göra de ni vet det/
min fråga är hur många som snörat repetet/
min helhet är bygg av en 50 % otrygghet/
rästen depression , ångest & kanske lite schizofren/
ingen vet varför , vissa föds som oss/
ja där vi alla är för lata att söka jobb/
de känns som synen på mitt öga börja minska i längden/
för trösten finns mellan fingrar o färgen/
de ända som ja värkar se är grått & kallt/
för de är juh på insidan av killens kropp trost allt/
[reff.]
så låt mig andas ut/
så ta min mamma gud/
& se till att hon mår bra , att hon får sanna ljus/
jag tar farväl till er där ute när ja skrivet mitt brev/
som till alla er ja känner , ni betyder en del/
[vers.1]
se min blick som lyser av sorgen/
brevet är redan skrivet så vila i frid jimmy k men/
som en blomma vissnar , rasar livet ner/
Dagar flyger bort , men känndes som tiden inte Lyckats ge nått/
vill kunna le & träffa vänner på stan/
men dom ja ser värkar slängt våran vänskap/
känns som världshat har blivit populärt/
för alla som går förbi kollar snett & går iväg/
gråten är varje gång ja bara tänker på dej/
My Lilljim min ängel , de var du som läkte såren/
rest in peace , du var de bästa mitt allt/
& depressionen lyckades döda mina kännslor som vart/
Min Glädje , kärlek , till mitt lungn o styrka/
vill kunna resa mig , men kroppen är för tung att lyfta/
som ett frö bli till rot & som ett moln skapar regn/
så växte ja upp & levde 20 år som längst/
de känns att se sitt liv pasera/
så som den sämsta skräckfilmen ja sett här i mitt liv spelats/
ja menar , att nått redan ikväll snart förstörs/
så ja tar en tyst minut för denna dag är död/
[reff.]
så låt mig andas ut/
så ta min mammas gud/
& se till att hon mår bra , att hon får sanna ljus/
jag tar farväl till er där ute när ja skrivet mitt brev/
som till alla er ja känner , ni betyder en del/
[vers.2]
min ångest kommer som bomben mot marken , hör mitt ord/
hur pennan flödar poesi , hur temat söker tro/
min otrygghet kännsla pressar mina rädslor i detta läge/
flykten ifrån mig själv står som stammen på dom flesta träden/
världen den blir liten inombords & växer allt/
depressionerna som skriver ordagrant på textens spallt/
de är sant att självmordstankarna skrivs att göra de ni vet det/
min fråga är hur många som snörat repetet/
min helhet är bygg av en 50 % otrygghet/
rästen depression , ångest & kanske lite schizofren/
ingen vet varför , vissa föds som oss/
ja där vi alla är för lata att söka jobb/
de känns som synen på mitt öga börja minska i längden/
för trösten finns mellan fingrar o färgen/
de ända som ja värkar se är grått & kallt/
för de är juh på insidan av killens kropp trost allt/
[reff.]
så låt mig andas ut/
så ta min mamma gud/
& se till att hon mår bra , att hon får sanna ljus/
jag tar farväl till er där ute när ja skrivet mitt brev/
som till alla er ja känner , ni betyder en del/