Wednesday 23 September 2009 photo 1/2
![]() ![]() ![]() |
Hon blickade in i telefonen. Hon hade slått samma nummer i en kvart. Om och om igen. Varje slag på telefonen kändes som en evighet, ett steg närmare till honom.
Hon hörde samma ljud i telefonen. Upptaget.
"Satan...Satan..." sade hon och kände hur paniken grep tag om hennes sinnen. Hennes läpp började att darra och långsamt tog ett starkare tag om luren. Hennes ögon blev tjocka och hon kände hur hon skulle börja skaka närsomhelst.
Hon grät.
Han hade lovat att ringa henne, det hade han lovat. Men det hade gått två dagar. Det var över. Hon tog tag om telefonsladden och virrade den runt hennes finger nervöst. Nej. Nej nej nej. Det kunde inte vara såhär, hon drömde bara.
Klockan blev sent. Hon hade väntat i en timme nu. Hon satt emot väggen, lyssnandes på samma irriterande ton i telefonen. Om och om igen.
Hon borde släppa taget, Det var bara en dum förälskelse. Men känslan...var så riktig. Hon ville inte släppa taget.
Hon hörde hur dörren öppnades framför henne. Hon blickade upp.
"Har han inte ringt än?" Hörde hon henne säga. Hon svängde på huvudet. "N-nej..." Svarade hon tyst tillbaka. Kvinnan framför henne tittade på henne med en orolig blick. "Du...Han kommer ringa, jag lovar."
Hon svängde på huvudet. Hennes drömmar var krossade av honom redan, varför skulle han ringa? Hon lade sig i sitt blonda hår och suckade.
Timmarna gick. Klocka tickade på. Ingen telefon ringandes.
Hon trodde att hon kunde le igen. Le som innan. Med honom. Hon kände sig bortglömd, iväg skickad som en hög med sopor. Men vad hade hon väntat sig? Hon visste att hon inte skulle få älska någon. Hon tittade upp emot taket.
Tick Tack.
Tick Tack.
Plötsligt ringde telefonen.
Hon hörde samma ljud i telefonen. Upptaget.
"Satan...Satan..." sade hon och kände hur paniken grep tag om hennes sinnen. Hennes läpp började att darra och långsamt tog ett starkare tag om luren. Hennes ögon blev tjocka och hon kände hur hon skulle börja skaka närsomhelst.
Hon grät.
Han hade lovat att ringa henne, det hade han lovat. Men det hade gått två dagar. Det var över. Hon tog tag om telefonsladden och virrade den runt hennes finger nervöst. Nej. Nej nej nej. Det kunde inte vara såhär, hon drömde bara.
Klockan blev sent. Hon hade väntat i en timme nu. Hon satt emot väggen, lyssnandes på samma irriterande ton i telefonen. Om och om igen.
Hon borde släppa taget, Det var bara en dum förälskelse. Men känslan...var så riktig. Hon ville inte släppa taget.
Hon hörde hur dörren öppnades framför henne. Hon blickade upp.
"Har han inte ringt än?" Hörde hon henne säga. Hon svängde på huvudet. "N-nej..." Svarade hon tyst tillbaka. Kvinnan framför henne tittade på henne med en orolig blick. "Du...Han kommer ringa, jag lovar."
Hon svängde på huvudet. Hennes drömmar var krossade av honom redan, varför skulle han ringa? Hon lade sig i sitt blonda hår och suckade.
Timmarna gick. Klocka tickade på. Ingen telefon ringandes.
Hon trodde att hon kunde le igen. Le som innan. Med honom. Hon kände sig bortglömd, iväg skickad som en hög med sopor. Men vad hade hon väntat sig? Hon visste att hon inte skulle få älska någon. Hon tittade upp emot taket.
Tick Tack.
Tick Tack.
![](http://cdn08.dayviews.com/cdn/img/default_avatar_M.png)
skitbra asså :D
8 comments on this photo
Directlink:
http://dayviews.com/beautifulhuman/411806952/