Monday 15 February 2010 photo 1/8
![]() ![]() ![]() |
<!--[if gte mso 10]><style> /* Style Definitions */ table.MsoNormalTable {mso-style-name:"Normal tabell"; mso-tstyle-rowband-size:0; mso-tstyle-colband-size:0; mso-style-noshow:yes; mso-style-parent:""; mso-padding-alt:0cm 5.4pt 0cm 5.4pt; mso-para-margin:0cm; mso-para-margin-bottom:.0001pt; mso-pagination:widow-orphan; font-size:10.0pt; font-family:"Times New Roman"; mso-ansi-language:#0400; mso-fareast-language:#0400; mso-bidi-language:#0400;}</style><![endif]-->
Livet är inte alltid så enkelt. Mer än en gång utsätts vi för svåra situationer, och gör saker vi kommer ångra.
* * *
Dagen var 11 juni, 1995 och Camilla Roos låg på Bollnäs BB. Hon skulle föda, kejsarsnitt var planerat och allt gick som det skulle. Det var inte första gången hon var gravid, fler än en gång innan hade hon under sina år som narkoman varit gravid.
Men nu gick det bra, och hon var redo att behålla sitt barn. Peter Eriksson, Camillas då varande "pojkvän" och far till barnet var också där. Båda två var lyckliga, dom kände kärleken till barnet i luften. En dotter, Heidi Simone Roos.
Dom övernattade på sjukhuset och åkte hem dagen där på, det var mycket känslor den natten, kärlek, lycka & oro. Vad skulle hända med deras vackra dotter? Skulle hon behöva växa upp tillsammans med droger, alkohol & våld? Det var inte det hon önskade. Dagen där på hämtade Monica, Camillas mamma upp henne utanför dom gråa stora sjukhusportarna. Innan Camilla & Peter skiljdes åt sa han tröstande
- Det kommer att bli bra, vi ska kämpa för våran dotter.
Camilla gick därifrån med gråten i halsen, lyckan hade övergått i smärta.
* * *
Jag vaknade av att mammas väckarklocka ringde och det var dags att gå upp. Jag gick och tog en dusch, att känna vattnets strålar träffa mig i ansiktet var den skönaste känslan jag haft på länge, Jag rös i hela kroppen och när jag duschade i kallvattnet.
Jag greppade handduken som hängde på kroken bredvid handfatet och gick ut till mamma. Hon hade ställt fram frukosten, jag åt i stress som alltid och skyndade mig ut till bussen. I bussen väntade min bästa vän, Josefine Lundgren. Hon vinkade glatt när jag kom in i bussen och jag satte mig med henne längst bak. Det var fredag, fredag den 5 december 2008 I kväll skulle det vara disco på tranan och jag var lite halv orolig eftersom jag just nu bråkade med min största kärlek Johan Sköld. Han hade ljugit för mig och sagt att han fått reda på genom en kompis att mina känslor för honom inte var äkta. Jag hade legat och gråtit upp på Jossans mammas säng den natten, och nu var det dags att få honom att be om ursäkt. Skoldagen gick snabbt och jag åkte med Jossan hem upp på Ren där hennes mamma bodde. Vi började göra oss i ordning på en gång och jag smsade till Johan vi bråkade inte längre men var inte vänner. Jag hade bestämt att gå fram, ge honom en kram och säga förlåt till att jag hade överreagerat eftersom jag verkligen inte vela bråka med honom. Vi tog 20.15 bussen ner på stan och träffade en massa folk på tranan ev. Sandra, Jossans kusin. Vi var med henne ett tag och sen försökte vi gömma oss för henne bara för att retas. Jag såg Johan på dansgolvet och gick och knackade på hans rygg, han märkte det inte & det var nog tur, för killen jag precis hade knackat på ryggen var inte Johan. Jag & Jossan gick ner och dansade, då såg jag honom & den här gången var det verkligen han. Han stod och dansade med några av sina kompisar. Jag trängde mig fram i vimlet och kramade honom bakifrån samtidigt som jag sa
- Förlåt.
- Det gör ingenting, nu dansar vi. Fick jag som svar
Vi dansade och hade kul allting hade spolats bort. Vi hade börjat om på nytt & jag var så lycklig. Vi gick och satte oss och pratade en stund sen gick Jag, Johan & Jossan upp på strippstången tillsammans. Jossan gick hem vid halv 12 tiden och sista dansen började. Vi stod och kollade på varandra ett bra tag & båda två verkade vela dansa den, men ingen vågade fråga så vi gick ut. Vi skiljdes åt och mamma mötte mig utanför Lindex. Vi promenerade hem till lägenheten i tystnad.
* * *
Den --/-- - 20—Flyttade Jag, Mats och min dotter Heidi till ett behandlings hem i Sigtuna som hette ------------ för att
![](http://cdn07.dayviews.com/cdn/img/default_avatar_M.png)
![](http://cdn07.dayviews.com/cdn/img/default_avatar_M.png)
15 comments on this photo
Directlink:
http://dayviews.com/heidi1995/443123437/