Saturday 18 June 2011 photo 32/37
![]() ![]() ![]() |
@malinphoto
Denna texten borde egentligen sändas i ett PM.
Men problemet är att det alldeles för svårt att skriva,
För svårt att uttrycka, för svårt att förklara.
Egentligen kanske det vore bäst att vara tyst men som
jag gjorde mot dig igår och inatt så krävs det en jävla
bra förklaring. Även att du inte ta emot att så har jag ändå
gjort mig bästa. Texten börja såhär i alla fall.
Du är lycklig och jag mår inte ens okej.
Du skratta och jag gråter.
Du prata och jag tystna.
Jag borde vara glad för din skull! Men du gick från botten till ett liv som har en mening. Du gick från ingenting till allt.
Att du mådde bra skapade en rädsla för mig, att du ha en pojkvän knäckte mig. Jag vill inget annat än att du ska må bra.
men det blev svårt för mig att acceptera - shiet hon har ett liv.
Tankarna blev, varför är hon lycklig och inte jag? Varför är hon värd en pojkvän om inte jag är det? Snälla, förstå mig rätt jag ville stå i dina skor, vara där du är. Då alla vänner dök upp, varför dök aldrig mina vänner upp? Varför bli jag sviken om och om igen.
Vad gör jag för fel?
Jag känner mig som en talande egoist, men kan jag skriva detta på ett bättre sätt. Jag måste ju förklara, men texten är svår.
Tårarna glittra sig nu, magen är belastad av ångest, huvudet är fullt av panik.
Det var jag som ville ta mig ur dehär, jag har fan kämpat i flera år.
När folk prata om hur allting vände, jag undra varför vände det aldrig för mig? Jag babbla och babbla men vad ska jag säga.
Det var inte rätt av mig att trycka ner allting på dig. Men jag ville nog att du med skulle må dåligt, jag ville inte vara ensam. Där har du sanningen! Jag vet inte vad jag ska skriva mer än att det gör
något fruktansvärt ont.
Jag älskar dig! men jag borde fattat bättre"/
@malinphoto
Denna texten borde egentligen sändas i ett PM.
Men problemet är att det alldeles för svårt att skriva,
För svårt att uttrycka, för svårt att förklara.
Egentligen kanske det vore bäst att vara tyst men som
jag gjorde mot dig igår och inatt så krävs det en jävla
bra förklaring. Även att du inte ta emot att så har jag ändå
gjort mig bästa. Texten börja såhär i alla fall.
Du är lycklig och jag mår inte ens okej.
Du skratta och jag gråter.
Du prata och jag tystna.
Jag borde vara glad för din skull! Men du gick från botten till ett liv som har en mening. Du gick från ingenting till allt.
Att du mådde bra skapade en rädsla för mig, att du ha en pojkvän knäckte mig. Jag vill inget annat än att du ska må bra.
men det blev svårt för mig att acceptera - shiet hon har ett liv.
Tankarna blev, varför är hon lycklig och inte jag? Varför är hon värd en pojkvän om inte jag är det? Snälla, förstå mig rätt jag ville stå i dina skor, vara där du är. Då alla vänner dök upp, varför dök aldrig mina vänner upp? Varför bli jag sviken om och om igen.
Vad gör jag för fel?
Jag känner mig som en talande egoist, men kan jag skriva detta på ett bättre sätt. Jag måste ju förklara, men texten är svår.
Tårarna glittra sig nu, magen är belastad av ångest, huvudet är fullt av panik.
Det var jag som ville ta mig ur dehär, jag har fan kämpat i flera år.
När folk prata om hur allting vände, jag undra varför vände det aldrig för mig? Jag babbla och babbla men vad ska jag säga.
Det var inte rätt av mig att trycka ner allting på dig. Men jag ville nog att du med skulle må dåligt, jag ville inte vara ensam. Där har du sanningen! Jag vet inte vad jag ska skriva mer än att det gör
något fruktansvärt ont.
Jag älskar dig! men jag borde fattat bättre"/
Annons
malinphoto
Sat 18 Jun 2011 13:06
Jag älskar dig med, och jag vet att du inte menade ngt av det. Eller så, men det är ändå inte okej att du säger sånna saker till mig. Jag fattar, du vill också vara lycklig och glad som jag, eller det är vad du tror.
Just nu vet jag inte ens om jag kommer in på ngt gymnasium i höst, jag får inga pengar alls av mamma och pappa i sommar på grund av att jag inte fixade ngt jobb, jag kommer att stanna hemma i stort sett hela sommaren och plugga matte för att jag ska kunna få ett g i matte i ettan igen. Jag bråkar med mina föräldrar varje dag om min skolgång och om mitt liv och vad jag har gjort. Men jag klara det för att jag har vänner som jag pratar med och jag har en kille som jag behöver och som jag delar i stort sett hela mitt liv med. Jag har personer som jag litar på och som jag pratar med. Därför kan jag vara lycklig ändå, trots all den skiten så blir jag lycklig av dem personerna son ingår i mitt liv.
Jag älskar dig med, men om du gör om det så tvivlar jag på vår vänskap och jag är ledsen över att säga det, men du kan inte säga sånna saker till mig.
Just nu vet jag inte ens om jag kommer in på ngt gymnasium i höst, jag får inga pengar alls av mamma och pappa i sommar på grund av att jag inte fixade ngt jobb, jag kommer att stanna hemma i stort sett hela sommaren och plugga matte för att jag ska kunna få ett g i matte i ettan igen. Jag bråkar med mina föräldrar varje dag om min skolgång och om mitt liv och vad jag har gjort. Men jag klara det för att jag har vänner som jag pratar med och jag har en kille som jag behöver och som jag delar i stort sett hela mitt liv med. Jag har personer som jag litar på och som jag pratar med. Därför kan jag vara lycklig ändå, trots all den skiten så blir jag lycklig av dem personerna son ingår i mitt liv.
Jag älskar dig med, men om du gör om det så tvivlar jag på vår vänskap och jag är ledsen över att säga det, men du kan inte säga sånna saker till mig.
![](http://cdn07.dayviews.com/40/_u2/_u5/_u4/_u9/_u7/_u8/u2549781/1311611353_m_1.jpg)
IWTHM
Sat 18 Jun 2011 13:23
Jag vet att det var fel! Jag vet inte längre vad jag ska göra :S Dehär är inte första eller sista gången jag gör bort mig. Jag orkar inte må dåligt, jag fundera på om det var enklast att säga hejdå nu, eller försöka. Jag vet inte vilket som är bäst, förlåt men jag vet inte!
2 comments on this photo
Directlink:
http://dayviews.com/iwthm/491724527/