Tuesday 19 February 2013 photo 1/1
![]() ![]() ![]() |
( Har ''filat'' och tänkt på denna. Som vanligt. Text inspirerad utav tankar och låtar. )
Sliten själ
Jag stod allra högst upp på någonting som liknade ett berg som Pochahontas hoppade från och skrek tills mina ben blev alldeles veka och verkligen bad om att någon skulle slå mig och ta bort mig från mitt så eviga viloläge.
När jag insåg att inte ens dem som satt i båten nedanför hörde ett ord utav vad dåren på berget skrek, gav jag upp och stängde igen min mun och låtsades som att ingenting hade hänt. Tanken på att känslan nu inte var önskade och underlättande, utan bara meningslös och pinsam.
Jag tog ett steg framåt i mina slitna skor som gett mig ett sådant fruktansvärt skavsår, så nu är det ett påklistrat Bamse-plåster på mitt infekterade hjärta. Tog ett till steg till, Inte direkt någonting varken jag eller någon annan tänker på. Kanske lite barnsligt med just ett plåster som skall pryda en gråtande unges blödande knä efter att ha snubblat på den alldeles för höga trottoarkanten i strid i Lindgrens värld. Men jag bryr mig inte, inte någon annan heller.
Vinden i håret ger en obekväm känsla då virveln på min ena sida av håret inte kan ligga still, utan drar sig till mina evigt våta ögon för att försöka irritera och göra mig blind.
Jag vill alltid raka av mig alltihop, ge mig en chans att låta mitt huvud vara helt naket utan miljoner döda hudceller som apoteken inte kan göra någonting åt.
Jag klippte av mig håret en gång förut, inte naket. Det blev i alla fall inte vackert, men mitt hår har en förmåga att inte vara vackert. Bara ett virrvarr som är vackert där det är vindstilla och då det är nyborstat för att sedan komma ut i rörelse och spreta åt alla håll och leva sitt eget liv. Men jag har inte hjärta nog att raka av mitt så ensamma hår som faktiskt är mitt enda tidsfördriv innan jag skall ut på något omodernt disco dit alla går för att känna sig älskad en kväll. Tjejerna hoppar på killarna dem tror finns. Men på den kvällen är man fri, inga krav, glömma allt. Det är man för alkoholpåverkad för.
Jag vaknade igen ur min tänkande koma då en förgiftad äcklig stadsduva kom flygandes alldeles för nära och jag kunde inte låta bli att skrika till. Det förvånade mig hur långt jag hade kommit under min tid i min funderande lilla värld som är alldeles för trång för någon fler än mig. Volymen i hörlurarna var så hög, att det rann blod ur mina öron.
Jag ville inte förstöra någonting. Jag gick runt och letade efter någonting som var värt att plocka upp och spara, en medaljong eller en enkrona. Men allt jag kunde se var bara ytliga, gråa gatustenar som låg lösa och blodiga efter gårdagens demonstration då jag stod i centrum och fick en gatusten i huvudet.
Jag såg en dröm ligga nedslagen och jag började tänka på att jag hade en bästa vän en gång som jag gjorde allting med, men personen sa en kväll att den inte orkade fortsätta dra mig uppåt utan övergav mig på ett torg med bara ett avbrutet vänskapshjärta i handen och den andra delen hängdes runt min hals på en kedja. Jag delade inte mitt hjärta med någon mer. Båda delarna var mina, men dom hängde inte ihop och jag tappade bort den ena halvan någonstans i mitt rum som jag aldrig städar. Men om jag skulle städa och hitta den halvan skulle det inte tjäna någonting till för det var ju fortfarande av och även om jag skulle limma ihop det så skulle det aldrig bli riktigt helt och alltid ha en spricka rakt av.
Annons
Camera info
Camera u-miniS,StylusVS
Focal length 6 mm
Aperture f/3.5
Shutter 1/30 s
ISO 100
Comment the photo
![](http://cdn08.dayviews.com/cdn/img/default_avatar_M.png)
Anonymous
Tue 19 Feb 2013 09:28
<3
2 comments on this photo
Directlink:
http://dayviews.com/kaptenrovskegg/513013724/