Tuesday 20 January 2009 photo 1/2
![]() ![]() ![]() |
Det var ett tag sedan jag skrev något fint till min underbara sambo,
så jag tänkte faktiskt göra det idag. Det är inte så ofta man skriver till varandra
när man bor tillsammans och träffas varje sekund, om inte någon av oss går ut med soporna då!
Jag vet egentligen inte vad jag ska skriva, han vet redan allting om vad jag tycker
och vad jag känner för honom. Jag behöver inte säga det ens, han bara vet det!
Att stå varandra så nära, det måste vara kärlek, annars vet jag inte vad kärlek är..
Jag kommer ihåg första gången Jimmie och jag träffades, det var på stationen i Vimmerby,
då han kom med bussen den 9:e ferbruari 2008. Vi hade skickat sms till varandra om hur nervösa vi båda var.
Min pappa hade kalas samma dag, så vi hade massa folk hemma,
men pappa följde med och hämtade honom vid stationen ändå.
För kanske visste pappa också att Jimmie skulle vara annorlunda än de flesta jag träffat innan.
Det var underbart, nervöst, men helt klart underbart!
När jag stod vid bilen såg jag bussen åka in vid stationen och det kändes som om hjärtat skulle spricka.
Det slog så fort och så hårt. Jag visste inte om jag ville, tänk om han inte var med?
Han kanske bara ljög och, ja, jag visste verkligen inte.
Förrän han klev ur bussen med sin väska och kom emot mig.
Det var som om en dröm blev sann, där, påväg mot mig, kom mitt livs kärlek.
Jimmie Bäckström!
Haha, jag kommer inte ens ihåg om vi kramades eller om han bara satte sig i bilen.
Men det är ingenting jag bryr mig om nu, då kanske jag hade någon tanke på det,
men inte nu. Nu är jag bara glad att det verkligen blev som det blev.
Den 9:e februari 2008, flyttade Jimmie hem till mig och sedan dess har vi inte varit ifrån varandra. Förutom då någon av oss har jobbat, men enligt mig räknas inte det.
Eftersom vi bodde tillsammans, vi delade allt, säng, mat, kläder, hus - allting!
Ingen har gjort mig så lycklig som Jimmie, absolut ingen. Det är bara han,
han som kan få mig att le på det där speciella sättet, han som får mig att känna lyckorus. Bara han som kan få mig att älska som jag gör.
Vi har sett varandra gråta, vi har sett varandra arga, sura och glada.
Vi har skrattat tillsammans, vi har skrattat åt varandra. Vi har skrikit åt varandra,
vi har varit extremt arga på varandra, vi har bråkat.
Men varje gång vi gjort något dumt mot varandra,
så vet vi att vi alltid har haft varandra och att vi alltid blir sams tillslut hur eller hur.
Om vi så sagt att det är slut, så har det alltid slutat med att vi kramat varandra och
torkat bort varandras tårar och sagt att vi aldrig ska lämna varandra.
Att veta detta, det är värt mer än något annat, att veta att det är mig han älskar,
det är som att leva i en dröm, en underbar dröm.
Idag sitter vi tillsammans i en liten etta inne i Vimmerby och jag väntar vårat första barn.
Livet kan inte vara mer underbart, det kan det verkligen inte!
Att man kan finna den äkta kärleken 40mil bort, det är så, så jävla underbart.
Visst har vi båda negativa och positiva egenskaper som vi inte gillar och som vi gillar hos varandra.
Jimmie tycker inte om att jag är så jäkla lat - och det har han rätt i! Haha, jag är förbannat lat!
Jag tycker inte om att Jimmie spelar cs framför att kolla på tv med mig.
Men vadå? Vi har hela livet framför oss och jag tror inte att om ca 40år,
att Jimmie spelar cs framför att sitta och titta på en dokumentär med mig.
Eller jag vet det! Haha. Vi kommer att ha varandra, vi kanske kommer att förlora lite av varandra.
Men Vi kommer alltid att älska varandra, oavsett vad!
Vi har gått igenom så mycket tillsammans och inte har vi vikit ifrån varandras sida.
En del tycker att vi är galna som skaffar barn efter bara ett år tillsammans,
men ibland så vet man när något är rätt, när man älskar varandra till exempel.
Äkta kärlek, det sker bara en gång i livet och då vet man att det är rätt!
Att det är han eller hon man vill dela resten av sitt liv med!
Visst, man kanske blir kär, ja till och med förälskad flera gånger i livet,
men du kan omöjligt hitta mer än en person som du verkligen älskar.
Jag hittade min och tillsammans blev vi den 2:e februari 2008,
ett datum vi båda sent kommer att glömma. Dagen vi två, blev en.
Vanligtvis ska man sluta texten med "jag älskar dig Jimmie, bla bla bla"..
Men istället slutar jag den med att du, Jimmie, är den jag vill dela hela mitt liv med.
Den jag lovar att älska tills döden skiljer oss åt och lite till.
Du är den enda för mig, den jag känner för.
Tack för din kärlek! Du är mitt allt, Jimmie. Utan dig skulle jag aldrig funnit kärleken.
så jag tänkte faktiskt göra det idag. Det är inte så ofta man skriver till varandra
när man bor tillsammans och träffas varje sekund, om inte någon av oss går ut med soporna då!
Jag vet egentligen inte vad jag ska skriva, han vet redan allting om vad jag tycker
och vad jag känner för honom. Jag behöver inte säga det ens, han bara vet det!
Att stå varandra så nära, det måste vara kärlek, annars vet jag inte vad kärlek är..
Jag kommer ihåg första gången Jimmie och jag träffades, det var på stationen i Vimmerby,
då han kom med bussen den 9:e ferbruari 2008. Vi hade skickat sms till varandra om hur nervösa vi båda var.
Min pappa hade kalas samma dag, så vi hade massa folk hemma,
men pappa följde med och hämtade honom vid stationen ändå.
För kanske visste pappa också att Jimmie skulle vara annorlunda än de flesta jag träffat innan.
Det var underbart, nervöst, men helt klart underbart!
När jag stod vid bilen såg jag bussen åka in vid stationen och det kändes som om hjärtat skulle spricka.
Det slog så fort och så hårt. Jag visste inte om jag ville, tänk om han inte var med?
Han kanske bara ljög och, ja, jag visste verkligen inte.
Förrän han klev ur bussen med sin väska och kom emot mig.
Det var som om en dröm blev sann, där, påväg mot mig, kom mitt livs kärlek.
Jimmie Bäckström!
Haha, jag kommer inte ens ihåg om vi kramades eller om han bara satte sig i bilen.
Men det är ingenting jag bryr mig om nu, då kanske jag hade någon tanke på det,
men inte nu. Nu är jag bara glad att det verkligen blev som det blev.
Den 9:e februari 2008, flyttade Jimmie hem till mig och sedan dess har vi inte varit ifrån varandra. Förutom då någon av oss har jobbat, men enligt mig räknas inte det.
Eftersom vi bodde tillsammans, vi delade allt, säng, mat, kläder, hus - allting!
Ingen har gjort mig så lycklig som Jimmie, absolut ingen. Det är bara han,
han som kan få mig att le på det där speciella sättet, han som får mig att känna lyckorus. Bara han som kan få mig att älska som jag gör.
Vi har sett varandra gråta, vi har sett varandra arga, sura och glada.
Vi har skrattat tillsammans, vi har skrattat åt varandra. Vi har skrikit åt varandra,
vi har varit extremt arga på varandra, vi har bråkat.
Men varje gång vi gjort något dumt mot varandra,
så vet vi att vi alltid har haft varandra och att vi alltid blir sams tillslut hur eller hur.
Om vi så sagt att det är slut, så har det alltid slutat med att vi kramat varandra och
torkat bort varandras tårar och sagt att vi aldrig ska lämna varandra.
Att veta detta, det är värt mer än något annat, att veta att det är mig han älskar,
det är som att leva i en dröm, en underbar dröm.
Livet kan inte vara mer underbart, det kan det verkligen inte!
Att man kan finna den äkta kärleken 40mil bort, det är så, så jävla underbart.
Visst har vi båda negativa och positiva egenskaper som vi inte gillar och som vi gillar hos varandra.
Jimmie tycker inte om att jag är så jäkla lat - och det har han rätt i! Haha, jag är förbannat lat!
Jag tycker inte om att Jimmie spelar cs framför att kolla på tv med mig.
Men vadå? Vi har hela livet framför oss och jag tror inte att om ca 40år,
att Jimmie spelar cs framför att sitta och titta på en dokumentär med mig.
Eller jag vet det! Haha. Vi kommer att ha varandra, vi kanske kommer att förlora lite av varandra.
Men Vi kommer alltid att älska varandra, oavsett vad!
Vi har gått igenom så mycket tillsammans och inte har vi vikit ifrån varandras sida.
En del tycker att vi är galna som skaffar barn efter bara ett år tillsammans,
men ibland så vet man när något är rätt, när man älskar varandra till exempel.
Äkta kärlek, det sker bara en gång i livet och då vet man att det är rätt!
Att det är han eller hon man vill dela resten av sitt liv med!
Visst, man kanske blir kär, ja till och med förälskad flera gånger i livet,
men du kan omöjligt hitta mer än en person som du verkligen älskar.
Jag hittade min och tillsammans blev vi den 2:e februari 2008,
ett datum vi båda sent kommer att glömma. Dagen vi två, blev en.
Men istället slutar jag den med att du, Jimmie, är den jag vill dela hela mitt liv med.
Den jag lovar att älska tills döden skiljer oss åt och lite till.
Du är den enda för mig, den jag känner för.
![](http://cdn08.dayviews.com/49/_u2/_u9/_u3/_u6/_u3/u293630/1293362453_1.jpg)
4 comments on this photo
Directlink:
http://dayviews.com/mammajessie/321737282/