Monday 30 March 2009 photo 1/1
![]() ![]() ![]() |
Umgås jag med konstigt folk som inte är bra för mig?
Om jag gör det så kan väll ni vara så vänliga och berätta de för mig.
Varning, texten som kommer är en aggro text. Behövde få ur mig lite känslor, inget ni behöver läsa.
Du bryr dig inte ett skit om mig och du kan inte ens höra av dig när du vill ses.
Du visar inget som hellst tecken på att vilja vara en del av mitt liv men ändå anser du dig ha rätt att bestämma över vilka jag får och inte får umgås med.
Du lyssnar inte på allt jag säger, utan väljer ut vissa delar och gör om dom så allt låter negativt.
Du har aldrig träffat dom som jag umgås med men tar förgivet att eftersom dom inte är som Vissa andra, så är dom inte bra människor. Du klankar ner på några av dom som jag tycker mest om bara för att dom inte är som du och anklagar mig för att dåligt omdömme när det gäller människor. Du fattar inte att du sårar mig när du gör detta?
Om du fick träffa det folket jag umgås med, om så bara för 5 minuter, så skulle du snabbt inse vilka underbara människor det är. Det är folk som är snällare än dom flesta och vi tar hand om varandra och dom skulle aldrig låta något hända mig. Men du hör inte när jag berättar detta. Du hör bara saker som du kan göra om till negativt.
Du tror att jag inte kan ta hand om mig själv, du tror att jag fortfarande är en liten flicka. Du vägrar inse att jag växer upp. Men titta på mig, jag fyller 17 inte 7 för fan!!
Du lovar saker som du aldrig trodde skulle bli verklighet, och när du sen märker att det faktiskt händer så ändrar du åsikt och skyller på alla andra.
Jag är så jäkla trött på den här skiten och jag orkar helt ärligt inte bry mig mer om dig.
Du kan höra av dig när du mognat och slutat beté dig som en barnunge. Ibland kan man ju undra vem det är som är vuxen och vem som är barn egentligen.
Det som gör mig mest besviken på dig är att jag vet att mkt av den här skiten är Hennes förtjänst. Men att säga det till dig vore lönlöst eftersom du är för hjärntvättad för att se det uppenbara. Du har förvandlats från en person jag såg upp till, till en ynklig patetisk ursäkt till karl.
Jag orkar inte fälla fler tårar för din skull, så istället bryter jag helt.
Jag kommer fortsätta med mitt liv precis som förut, umgås med mina vänner och vara lycklig. Jag kommer klara mig utan dig, för om man tänker efter så har jag stort sett redan gjort det i 3 år.
Undrar bara hur lång tid det kommer ta innan du inser att du förlorat mig..
Umgås jag med konstigt folk som inte är bra för mig?
Om jag gör det så kan väll ni vara så vänliga och berätta de för mig.
Varning, texten som kommer är en aggro text. Behövde få ur mig lite känslor, inget ni behöver läsa.
Du bryr dig inte ett skit om mig och du kan inte ens höra av dig när du vill ses.
Du visar inget som hellst tecken på att vilja vara en del av mitt liv men ändå anser du dig ha rätt att bestämma över vilka jag får och inte får umgås med.
Du lyssnar inte på allt jag säger, utan väljer ut vissa delar och gör om dom så allt låter negativt.
Du har aldrig träffat dom som jag umgås med men tar förgivet att eftersom dom inte är som Vissa andra, så är dom inte bra människor. Du klankar ner på några av dom som jag tycker mest om bara för att dom inte är som du och anklagar mig för att dåligt omdömme när det gäller människor. Du fattar inte att du sårar mig när du gör detta?
Om du fick träffa det folket jag umgås med, om så bara för 5 minuter, så skulle du snabbt inse vilka underbara människor det är. Det är folk som är snällare än dom flesta och vi tar hand om varandra och dom skulle aldrig låta något hända mig. Men du hör inte när jag berättar detta. Du hör bara saker som du kan göra om till negativt.
Du tror att jag inte kan ta hand om mig själv, du tror att jag fortfarande är en liten flicka. Du vägrar inse att jag växer upp. Men titta på mig, jag fyller 17 inte 7 för fan!!
Du lovar saker som du aldrig trodde skulle bli verklighet, och när du sen märker att det faktiskt händer så ändrar du åsikt och skyller på alla andra.
Jag är så jäkla trött på den här skiten och jag orkar helt ärligt inte bry mig mer om dig.
Du kan höra av dig när du mognat och slutat beté dig som en barnunge. Ibland kan man ju undra vem det är som är vuxen och vem som är barn egentligen.
Det som gör mig mest besviken på dig är att jag vet att mkt av den här skiten är Hennes förtjänst. Men att säga det till dig vore lönlöst eftersom du är för hjärntvättad för att se det uppenbara. Du har förvandlats från en person jag såg upp till, till en ynklig patetisk ursäkt till karl.
Jag orkar inte fälla fler tårar för din skull, så istället bryter jag helt.
Jag kommer fortsätta med mitt liv precis som förut, umgås med mina vänner och vara lycklig. Jag kommer klara mig utan dig, för om man tänker efter så har jag stort sett redan gjort det i 3 år.
Undrar bara hur lång tid det kommer ta innan du inser att du förlorat mig..
Comment the photo
![](http://cdn08.dayviews.com/56/_u1/_u1/_u1/_u1/_u0/_u6/u1111065/1304957359_m_1.jpg)
![](http://cdn07.dayviews.com/cdn/img/default_avatar_M.png)
![](http://cdn08.dayviews.com/56/_u1/_u1/_u1/_u1/_u0/_u6/u1111065/1304957359_m_1.jpg)
Tror du har fattat rätt, gäller stort sett samma sak som så många gånger förr. Fast nu orkar jag inte mer. Skiter i allt nu.
![](http://cdn07.dayviews.com/cdn/img/default_avatar_M.png)
10 comments on this photo
Directlink:
http://dayviews.com/nobodyschild/349250283/