Friday 22 August 2008 photo 3/18
![]() ![]() ![]() |
JAA!
Jag lever ett bra liv..
Men ja jag är ofta deprimerad och ledsen..
Nu vet alla i min familj hur jag känner och mår..
Och dom tycker mycket är överdrift..
Men för mig så känner jag så, (för 90% av de jag skriver)
resten skriver jag av ren ilska..
av att man är trött på vissa o så..
Man helt enkelt går över gränserna..
Och de är lätt gjort..
Jag har en mamma och en pappa som älskar varandra något fantastiskt..
ja jag är jävligt glad för de..
ja.. jag får saker som jag ibland kanske inte tänker på o tacka för..
Man tar vissa saker förgivet..
Fast att man inte ska de..
Men de gör man..
Ja jag kan kanske inte ta kritik..
När man som liten blev kallad tjockis i skolan, och de fortfarande ligger kvar fast ingen kallat en de på många år..
Och av att den man älskade, ens mamma oxå gnällde på en för man va stor..
Då man ville ha och känna kärleken från henne..
men att jag inte kände de.. eftersom du gnällde (tjata) på mig..
Då kände man sig inte älskad, man kände att man inte räckte till för man inte var som alla andra..
Vill inte vara som alla andra.. kommer aldrig vara som alla andra och så är de.. och de får ni acceptera att jag är väldigt annerlunda och tar saker på ett helt annerlunda sätt.
Ja jag gråter när ni säger saker till mig..
jag vet vad ni tänker säga redan.. och blir ledsen för jag vill inte höra de mer..
Jag önskar inte dig livet ifrån dig.. den dagen va den värsta av alla dagar..
Och de va mycket vi tjafsade om den dagen, så blev för mycket bara..
Så jag ber 20 miljoner gånger om ursäkt..
Jag är inte någon som pallar sitta o diskutera och snacka om hur jag känner mig mellan 4 ögon.. eller fler.. därför blir de rätt lätt att jag hamnar här och skriver de jag känner..
Ja.. ni som då undrat vad jag skrivit om innan o sånt om min mamma..
Så är jag ofta arg på henne.. för att som hon sagt, bara vill mitt bästa. och att jag ska kunna gå ner i vikt.. så har jag blivit ledsen och känt mig nertryckt och inte tillräckligt bra för henne..
Men alla i familjen säger att hon gör de för hon bryr sig om mig.. och vill mitt bästa..
De är mycket möjligt.. men jag är visst känslig.. och tog de fel..
Och de har blivit ett fett kaos i livet..
Jag har gjort mitt bästa för o förklara mig..
Så att ni inte tror min mamma är ett psykfall som jag tydligen råkat uttrycka mig..
Hon är snäll, och go.. men när vi bråkar så går de bara för långt för mig :(
Jag lever ett bra liv..
Men ja jag är ofta deprimerad och ledsen..
Nu vet alla i min familj hur jag känner och mår..
Och dom tycker mycket är överdrift..
Men för mig så känner jag så, (för 90% av de jag skriver)
resten skriver jag av ren ilska..
av att man är trött på vissa o så..
Man helt enkelt går över gränserna..
Och de är lätt gjort..
Jag har en mamma och en pappa som älskar varandra något fantastiskt..
ja jag är jävligt glad för de..
ja.. jag får saker som jag ibland kanske inte tänker på o tacka för..
Man tar vissa saker förgivet..
Fast att man inte ska de..
Men de gör man..
Ja jag kan kanske inte ta kritik..
När man som liten blev kallad tjockis i skolan, och de fortfarande ligger kvar fast ingen kallat en de på många år..
Och av att den man älskade, ens mamma oxå gnällde på en för man va stor..
Då man ville ha och känna kärleken från henne..
men att jag inte kände de.. eftersom du gnällde (tjata) på mig..
Då kände man sig inte älskad, man kände att man inte räckte till för man inte var som alla andra..
Vill inte vara som alla andra.. kommer aldrig vara som alla andra och så är de.. och de får ni acceptera att jag är väldigt annerlunda och tar saker på ett helt annerlunda sätt.
Ja jag gråter när ni säger saker till mig..
jag vet vad ni tänker säga redan.. och blir ledsen för jag vill inte höra de mer..
Jag önskar inte dig livet ifrån dig.. den dagen va den värsta av alla dagar..
Och de va mycket vi tjafsade om den dagen, så blev för mycket bara..
Så jag ber 20 miljoner gånger om ursäkt..
Jag är inte någon som pallar sitta o diskutera och snacka om hur jag känner mig mellan 4 ögon.. eller fler.. därför blir de rätt lätt att jag hamnar här och skriver de jag känner..
Ja.. ni som då undrat vad jag skrivit om innan o sånt om min mamma..
Så är jag ofta arg på henne.. för att som hon sagt, bara vill mitt bästa. och att jag ska kunna gå ner i vikt.. så har jag blivit ledsen och känt mig nertryckt och inte tillräckligt bra för henne..
Men alla i familjen säger att hon gör de för hon bryr sig om mig.. och vill mitt bästa..
De är mycket möjligt.. men jag är visst känslig.. och tog de fel..
Och de har blivit ett fett kaos i livet..
Jag har gjort mitt bästa för o förklara mig..
Så att ni inte tror min mamma är ett psykfall som jag tydligen råkat uttrycka mig..
Hon är snäll, och go.. men när vi bråkar så går de bara för långt för mig :(
Comment the photo
![](http://cdn08.dayviews.com/cdn/img/default_avatar_M.png)
3 comments on this photo
Directlink:
http://dayviews.com/rutigkiwi/256874397/