Tekniskt fel pågår.
På grund av att en server kraschat är det vissa problem att ladda upp bilder.
Flera äldre bilder har även försvunnit till följd av detta, vilket vi beklagar.
Vi arbetar för att få igång det så snart som möjligt.
Även om det låg längre bort än man kan tänka sig så var det väldigt vackert.
Hundarna försökte förgäves komma på vem som var högst respektive lägst i rangordningen.
Majsan kände sig dock chanslös och höll sig undan.
Liv kom på en rolig lek som gick ut på att gömma sig..
och titta fram..
gömma sig...
Och titta fram igen!
Jag gick på upptäcktsfärd och hittade en uppstoppad men skräckinjagande kissemiss!
Ekorrn satt i granen, skulle skala kotten.
Sen så blev han dödad, då fick han ingen kotte mer.
Sen var det dags för ett svalkande dopp.
Bonzo tog satts för ett riktigt svandyk.
Åhhh..
PLUMS!
Bonzo var därmed först i vattnet.
Åsa och Mikael tävlade sedan om vem som skulle blir första mänskliga filur att doppa sig.
Tävligen blev väldigt oavgjord. Mikael vann dock ståpåhänder tävligen.
Födelsedagsbarnet her self tog sig bara ett snabbt dopp för att sedan söka sig till värmen i handduken.
Sist i plurret var Börje som stod och tvekade på bryggan i oändlighet.
Tillsist tog han mod till sig och dök i.
Men oj så kallt det var.
Bonzo var däremot en riktig baddare.
Sitka tyckte att det såg kul ut..
Så hon hoppade också i.
Stor blöt hund.
Stor blöt hund skakar av sig vattnet så att det blir en liten regnbåge.
Jag själv nöjde mig med att spatsera i vattenbrynet en stund.
Där jag fick syn på en fluga som antingen försökte rädda sig själv eller skalbaggen från att drunkna.
Det kan även vara så att det pågick någon form av erotisk lek i vattnet, vad vet jag?
På standen stod i alla fall två träd tätt omslingrade.
Och på gräsmattan låg Papi och Sitka och njöt av sommarvärmen.
När alla badare fått på sig kläderna igen gick vi på en promenad.
Efter en liten stund hade vi gått vilse.
Som tur var hittade vi en karta.
Jag tror att vi är här, sa Emelie.
Åh nej, sa Börje bestämt, vi måste vara här!
Jag utforskade därefter omgivningen och fann så svaret på frågan!
På min lilla upptäcktsfärd hittade jag sedan världens kanske coolaste träd.
Jag berättade mitt livs historia för det och vi blev genast goda vänner.
Jag försökte sedan bryta mig in i ett av husen vi stötte på.
Vilket jag också lyckades med, inne i stugan hittade jag Gästboken.
När jag skrivit en rad i den gick jag så ut igen och upptäckte att min familj var trötta på att vänta på mig medan jag upptäckte världen, snacka om tråkmånsar!
Eftersom jag är så otroligt godhjärtad så gick jag med på att följa fjantarna tillbaka till stranden och stugan igen.
Där vår store vän stod och väntade på oss.
Innan vi packade vårt pick och pack och drog hem igen stötte jag på min käre vän humlisen som var vid gott humör dagen till ära.
Jag antar att han fått en helt ny syn på livet den senaste ti