Wednesday 1 October 2008 photo 1/2
![]() ![]() ![]() |
Here we go again... Så här känner jag just nu, bryr ni er så läs.
En miljon känslor på samma gång, PANG, som en känga rätt i huvudet. Kan man inte skippa det här snart? Varför måste jag vara sånn här. Det går upp och ner, som en berg och dalbana. Varför kan jag inte vara allround-deppig eller nått istället för att känna att världen går under en kväll?
Fan alltså. Jag vet inte vad jag känner idag. Glad, ledsen, känslosam, känslolös, trött, pigg, vill hem, vill stanna, saknar kompisarna, trivs med min moster.. Vart fan skall jag börja?
Jag är jäkligt glad för att jag är här, jag får flera "minnen för livet" erfarenheter, jag förbättrar engelskan, jag får en stund ifrån min mamma och syrra, jag får lite värd ensamtid med min underbara moster.
Samtidigt är jag ledsen för att längtan efter alla hemma (Anneli, Ragna, mamma, syrran och alla andra) växer större för varje sekund, jag hatar när min mosters man kommer hem och fuckar upp en hela tiden (han är verkligen utvecklingsstörd, jag orkar inte ens med honom längre. "Han är en Alien. Ful, dum och otrevlig" haha, bäst.
Men ikväll tror jag framförallt min "inre fight" handlar om mitt jobb och min mosters man. Om man börjar med mitt jobb, eller vad som kommer bli mitt jobb så finns det 2 vägar från och med nu..
1) Jag får jobbet på BOSE. Detta kommer antagligen leda till: att jag stannar till Juni, Men kommer hem någon gång mellan nu och Juni.
2) Jag får jobbet på Boots (alternativt väljer att jobba på Macke D), stannar till Januari och åker hem.
Det som är jobbigt med detta är att jag har beslutsångest. Jag känner att om jag får ett jobb på BOSE, så kan jag ju alltid sticka hem i Januari, men det känns som slöseri på nått sätt. Men får jag jobbet på Macke D eller Boots orkar jag inte stanna längre än Januari (Jobba på donken kan man lika gärna göra hemma lixom -__-)
Fan, jag vet inte vad jag skall göra. Tänk om jag får jobbet på Boots på Fredag OCH får jobbet på BOSE på söndag. Det känns inte som att jag väljer mellan ett roligt jobb eller tråkigt jobb. Det känns som att jag väljer mellan att: 1) Stanna med min mosters man, sakna vännerna, missa de härliga stunderna man hade i slottskogen med sup och prat eller 2) Slippa min mosters man, komma hem till vännerna. Komma igång med partandet igen, och bara supa skallen av sig emellanåt.
Men självklart har jag i tankarna att jag väljer mellan ett JÄÄÄÄÄÄÄTTEbra jobb och ett jobb som man lika gärna kan ha i Sverige. Fan.
Vad skall man göra? Seriöst? Det här är jävligt jobbigt. Jag vill bara hem just nu.. Men ändå inte, jag vill uthärda.. Iaf till Januari, inte låta en äcklig människa - som min mosters man är, ordagrant - vinna över en.. Jag måste vinna.
Iaf, jag kan dra ett exempel om honom. Han anser mig som vuxen, och eftersom jag inte kan betala pengar för att jag bor här så får jag hjälpa till med sysslorna här. Fine, det säger jag inte emot. Det e lugnt lixom, förståeligt.. Jag ni fattar, MEN så vill han inte bjuda mig på vin till maten för att "du är ju ändå inte gamal nog att dricka alkohol, ju".. Whats the fucking logic med det? Och nej, det är inte det enda med honom. Det är bara ett exempel, en piss i mississippi, en fjärt i rymden, whatever man vill kalla det.
Jaja, vi får se hur det går. Men det känns jobbigt just nu.. Jävligt jobbigt. Så förlåt om jag är lite instabil nu, det är inte menat till er - som bryr er - utan till människor man vill stampa ner, trycka ner så långt i jorden att de dör. Fan..
En miljon känslor på samma gång, PANG, som en känga rätt i huvudet. Kan man inte skippa det här snart? Varför måste jag vara sånn här. Det går upp och ner, som en berg och dalbana. Varför kan jag inte vara allround-deppig eller nått istället för att känna att världen går under en kväll?
Fan alltså. Jag vet inte vad jag känner idag. Glad, ledsen, känslosam, känslolös, trött, pigg, vill hem, vill stanna, saknar kompisarna, trivs med min moster.. Vart fan skall jag börja?
Jag är jäkligt glad för att jag är här, jag får flera "minnen för livet" erfarenheter, jag förbättrar engelskan, jag får en stund ifrån min mamma och syrra, jag får lite värd ensamtid med min underbara moster.
Samtidigt är jag ledsen för att längtan efter alla hemma (Anneli, Ragna, mamma, syrran och alla andra) växer större för varje sekund, jag hatar när min mosters man kommer hem och fuckar upp en hela tiden (han är verkligen utvecklingsstörd, jag orkar inte ens med honom längre. "Han är en Alien. Ful, dum och otrevlig" haha, bäst.
Men ikväll tror jag framförallt min "inre fight" handlar om mitt jobb och min mosters man. Om man börjar med mitt jobb, eller vad som kommer bli mitt jobb så finns det 2 vägar från och med nu..
2) Jag får jobbet på Boots (alternativt väljer att jobba på Macke D), stannar till Januari och åker hem.
Det som är jobbigt med detta är att jag har beslutsångest. Jag känner att om jag får ett jobb på BOSE, så kan jag ju alltid sticka hem i Januari, men det känns som slöseri på nått sätt. Men får jag jobbet på Macke D eller Boots orkar jag inte stanna längre än Januari (Jobba på donken kan man lika gärna göra hemma lixom -__-)
Fan, jag vet inte vad jag skall göra. Tänk om jag får jobbet på Boots på Fredag OCH får jobbet på BOSE på söndag. Det känns inte som att jag väljer mellan ett roligt jobb eller tråkigt jobb. Det känns som att jag väljer mellan att: 1) Stanna med min mosters man, sakna vännerna, missa de härliga stunderna man hade i slottskogen med sup och prat eller 2) Slippa min mosters man, komma hem till vännerna. Komma igång med partandet igen, och bara supa skallen av sig emellanåt.
Men självklart har jag i tankarna att jag väljer mellan ett JÄÄÄÄÄÄÄTTEbra jobb och ett jobb som man lika gärna kan ha i Sverige. Fan.
Vad skall man göra? Seriöst? Det här är jävligt jobbigt. Jag vill bara hem just nu.. Men ändå inte, jag vill uthärda.. Iaf till Januari, inte låta en äcklig människa - som min mosters man är, ordagrant - vinna över en.. Jag måste vinna.
Iaf, jag kan dra ett exempel om honom. Han anser mig som vuxen, och eftersom jag inte kan betala pengar för att jag bor här så får jag hjälpa till med sysslorna här. Fine, det säger jag inte emot. Det e lugnt lixom, förståeligt.. Jag ni fattar, MEN så vill han inte bjuda mig på vin till maten för att "du är ju ändå inte gamal nog att dricka alkohol, ju".. Whats the fucking logic med det? Och nej, det är inte det enda med honom. Det är bara ett exempel, en piss i mississippi, en fjärt i rymden, whatever man vill kalla det.
Jaja, vi får se hur det går. Men det känns jobbigt just nu.. Jävligt jobbigt. Så förlåt om jag är lite instabil nu, det är inte menat till er - som bryr er - utan till människor man vill stampa ner, trycka ner så långt i jorden att de dör. Fan..
Comment the photo
![](http://cdn07.dayviews.com/cdn/img/66453_1206535423.jpg)
![](http://cdn07.dayviews.com/cdn/img/66453_1206535423.jpg)
![](http://cdn08.dayviews.com/cdn/img/default_avatar_M.png)
![](http://cdn07.dayviews.com/cdn/img/66453_1206535423.jpg)
![](http://cdn07.dayviews.com/cdn/img/66453_1206535423.jpg)
![](http://cdn07.dayviews.com/cdn/img/66453_1206535423.jpg)
12 comments on this photo
Directlink:
http://dayviews.com/thecalm/274419425/