Thursday 19 July 2012 photo 1/1
![]() ![]() ![]() |
-
27 juni 1994 föddes jag på ett sjukhus här i Hamburg men det jag inte visste vad som skulle hända när jag blev äldre var massa saker. Många kanske tror att jag är perfekt och lever livet och mår bra exakt hela tiden och varje dag men så är det inte. Visst jag har pojkvän och en familj som bryr sig om en och vänner som jag älskar och dom älskar mig för den jag är. Men för ett antal år sedan så skildes mina föräldrar, mamma och pappa hade vart tillsammans i så där 20 år eller något och när dom hade vart tillsammans i kanske 19,5 år så började pappa supa och jag var ganska mycket för mig själv just då. Så mamma tyckte inte att jag skulle få vara hemma under den tiden då mina föräldrar bråkade så jag fick bo hos en fosterfamilj i USA svensk familj då och dom tog hand om mig hela tiden för dom hade en dotter som var jämngammal som mig och vi blev jätte bra vänner. Men en natt när jag skulle sova (fortfarande kvar i LA) så fick jag ett sms av min ena syster Emma som skrev att mamma och pappa skulle skiljas för mamma orkade inte med att pappa söp varje dag och han slog henne lite då och då. Så mamma bestämde sig för att flytta till Sverige igen där dom hade bott innan och ett tag under min systers uppväxt eller ja tills hon var 2-3 år gammal. Och sen började jag må så jäkla dåligt så jag var ute och söp varje dag med fel personer också så jag fick flytta och bo på behandlingshem för att jag skulle må bättre. Och för bara 2,5 år sedan ungefär så flyttade jag äntligen hem till min ena syster Emmy som bor i LA med sin pojkvän och deras dotter. Jag började skolan och det var 9an jag skulle börja, sista året på grundskolan för alltid. Skönt tänkte jag! Men jag ville absolut inte gå ifrån min allra bästa vän Nilla som då är min fosterfamiljs dotter som nu är min allra bästa vän och som alltid funnits där. När jag bodde hos dom så gjorde vi bara massa bus hela tiden och brydde oss inte ett skit om vad mamman och pappan sa. Men när jag slutade 9an och sommaren 2010 kom så träffade jag en underbar kille som var 2 år äldre än vad jag är och vi är tillsammans än idag. Han är min bästa vän som kan se när jag är ledsen eller när det är något om jag är nere. Men det händer sällan. Nu några år senare så har pappa tagit kontakt med både mig, Emma, Emmy, min lilla syster och min mamma och sagt förlåt att han ångra allt han gjort och vill träffas allihop och fira jul som vi gjorde när vi var mindre. Julen är mysig när familjen är samlad<3 Mina föräldrar är fortfarande skilda men är tillsammans igen vilket gör mig lycklig. Mamma har ett jobb som hon älskar men det vändes tillbaka till deprissionen (stavning..) detta året då mamma fick åka till sjukhuset nästan hela tiden för hon var nära på att dö :( och jag träffar inte mina föräldrar så mycket längre för jag bor ju i LA med min ena syster Emmy. Så nu kommer jag bara få träffa mina föräldrar och alla andra släktingar på födelsedagar, julafton osv... Vilket känns segt :/ för jag älskar mina föräldrar oavsett <3
-
27 juni 1994 föddes jag på ett sjukhus här i Hamburg men det jag inte visste vad som skulle hända när jag blev äldre var massa saker. Många kanske tror att jag är perfekt och lever livet och mår bra exakt hela tiden och varje dag men så är det inte. Visst jag har pojkvän och en familj som bryr sig om en och vänner som jag älskar och dom älskar mig för den jag är. Men för ett antal år sedan så skildes mina föräldrar, mamma och pappa hade vart tillsammans i så där 20 år eller något och när dom hade vart tillsammans i kanske 19,5 år så började pappa supa och jag var ganska mycket för mig själv just då. Så mamma tyckte inte att jag skulle få vara hemma under den tiden då mina föräldrar bråkade så jag fick bo hos en fosterfamilj i USA svensk familj då och dom tog hand om mig hela tiden för dom hade en dotter som var jämngammal som mig och vi blev jätte bra vänner. Men en natt när jag skulle sova (fortfarande kvar i LA) så fick jag ett sms av min ena syster Emma som skrev att mamma och pappa skulle skiljas för mamma orkade inte med att pappa söp varje dag och han slog henne lite då och då. Så mamma bestämde sig för att flytta till Sverige igen där dom hade bott innan och ett tag under min systers uppväxt eller ja tills hon var 2-3 år gammal. Och sen började jag må så jäkla dåligt så jag var ute och söp varje dag med fel personer också så jag fick flytta och bo på behandlingshem för att jag skulle må bättre. Och för bara 2,5 år sedan ungefär så flyttade jag äntligen hem till min ena syster Emmy som bor i LA med sin pojkvän och deras dotter. Jag började skolan och det var 9an jag skulle börja, sista året på grundskolan för alltid. Skönt tänkte jag! Men jag ville absolut inte gå ifrån min allra bästa vän Nilla som då är min fosterfamiljs dotter som nu är min allra bästa vän och som alltid funnits där. När jag bodde hos dom så gjorde vi bara massa bus hela tiden och brydde oss inte ett skit om vad mamman och pappan sa. Men när jag slutade 9an och sommaren 2010 kom så träffade jag en underbar kille som var 2 år äldre än vad jag är och vi är tillsammans än idag. Han är min bästa vän som kan se när jag är ledsen eller när det är något om jag är nere. Men det händer sällan. Nu några år senare så har pappa tagit kontakt med både mig, Emma, Emmy, min lilla syster och min mamma och sagt förlåt att han ångra allt han gjort och vill träffas allihop och fira jul som vi gjorde när vi var mindre. Julen är mysig när familjen är samlad<3 Mina föräldrar är fortfarande skilda men är tillsammans igen vilket gör mig lycklig. Mamma har ett jobb som hon älskar men det vändes tillbaka till deprissionen (stavning..) detta året då mamma fick åka till sjukhuset nästan hela tiden för hon var nära på att dö :( och jag träffar inte mina föräldrar så mycket längre för jag bor ju i LA med min ena syster Emmy. Så nu kommer jag bara få träffa mina föräldrar och alla andra släktingar på födelsedagar, julafton osv... Vilket känns segt :/ för jag älskar mina föräldrar oavsett <3
Annons
![](http://cdn07.dayviews.com/cdn/img/default_avatar_M.png)
Anonymous
Sun 18 Nov 2012 16:39
Vill inte låta taskig på något sätt då jag förstår om du har haft det jobbigt men tänkte som ett tips till nästa gång du skriver en längre text är att göra lite tydligare styckes indelningar :3
![](http://cdn07.dayviews.com/cdn/img/default_avatar_M.png)
Anonymous
Sun 18 Nov 2012 17:30
menade bara att man tappade bort sig, satt väldigt länge för att jag ville veta vad som hänt. Inget du behöver bli sur över
ffs-ftw
Mon 3 Sep 2012 18:36
Finns här om du vill prata :) antar att du har nog många du kan prata med :) men finns här som jag gör för alla andra :)
13 comments on this photo
Directlink:
http://dayviews.com/angestgruppen/509040822/