Monday 18 February 2013 photo 1/3
![]() ![]() ![]() |
tänkte berätta lite om min liv
Det börde med att mina föräldrar skillde sig när jag var 2 1/2 år, mamma flyttade ihop med min bonuspappa och min pappa flyttade ihop med min bonusmamma (tycker inte alls om min bonusmamma, varför kommer längre ner i texten). Pappa träffade min bonusmamma via en fest och sen dess har dom hållt ihop även fast förhållandet har varit skakigt.
Min mamma flyttade till min bonuspappa som var ett år äldre och jag ville så gärna ha en syster och det fick jag när jag var fyra år och 11 månader, jag blev jätte glad över att jag fick en syster men ibland gick hon mig på nerverna (syskonkärlek). Jag gick på ett dagis som heter vårbacken och det är väl där det började smått med mobbningen, jag var den tjejen som mådde dåligt men ändå var glad bland folk, jag var ofta med en kille som jag inte ens minns namnet på men jag har en bild på han i ett dagisfoto i mobilen.
Jag var ofta med min farmor och farfar, dom var som mina föräldrar för dom var alltid där när mina föräldrar behövde barnvakt eller liknande. Dock gick min farmor bort när jag var 6 år och 3 veckor i hjärtinfark, farmors mor finns fortfarande kvar lika så mormor och farfar. Det var väl farmors bortgång som tog kål på mig för hon och jag hade starka band (som mor och dotter) så fort jag pratar om henne eller går till graven så gråter jag alltid mer och mer. Förra året så tog jag med mig gitarren och spelade "i miss u" av Miley Cyrus och det var en härlig kännsla (nog för att det var vinter).
När jag bodde med min mamma i en lägenhet med min bonuspappa så träffade jag min bästis Moa och vi är fortfarande bästisar men träffas inte så mycket nu som förr. Mitt liv blev bara sämre och sämre med åren för allt började riktigt när jag gick i förskola och började med nya personer, jag var den som alltid var utanför med min då-tida bästis Michaela, vi var med varandra jämnt och kunde prata med varandra om allt. Men med tiden så tröttnade jag på henne för hon förändrades så jag börja umgås med en kompis som heter Johanna och vi var med varandra varje dag men jag tog bort henne som vän i 5:an för då var hon allt för förändrad. Jag kände att jag aldrig hade en riktig vän förutom Moa och skolan gick också sämre och sämre, jag låg alltid längre bak än dom andra och jag blev ju mobbad över allt jag gjorde. Jag var nära att ta mitt liv jättemånga gånger, för jag kände att jag inte dög som den jag var.
När sommaren till 6:an skulle börja så bröt jag armen och fick gå med gips en månad, jag bröt den samma vecka som min pappa och bonusmamma var på bröllopsresa i Tallinn. Jag minns när dom kom hem och jag var hos dom, jag fick kommentaren "du försörde våran bröllopsresa" av min bonusmamma. Det gjorde bara att jag mådde sämre och sämre..
När 6:an började så hade jag bytt skola för jag ville ha en ny start men det blev bara sämre och sämre för min kompis som jag var med rökte och gjorde annat som jag inte vill gå in på, men när 7:an var på väg att sluta gjorde jag en sak som jag kommer få leva med hela livet, jag säger inte vad! När jag gick i 8:an började alla vara emot mig och gå iväg om jag kom in i gänget så jag var stortsett ensam från 6:an tills jag bytte skola i 8:an (gick kvar på denna skola tills det hade gått ca två månader i 8:an) för jag var så jävla less på allt skitsnack om mig, all mobbing och utfrysning (som tur hade jag 2 killkompisar som är född 1992 och 1990 som jag pratade med) eleverna låste och stängde dörrar framför mig och pratade inte med mig så jag gick till kuratorn och frågade om man kunde fixa studiedagar på en skola och hon tog kontakten med min mamma som redan visste att jag ville gå på en skola i timrå. Mamma fick inte reda på allt som hade hänt förän jag sa det till henne och pappa samma dag som jag, pappa och mamma hade ett litet "möte" om varför jag ville byta skola. Men tillslut fick jag över pappa på min sida och jag fick 2 dagars studiedagar på Mariedalskolan och där trivdes jag som aldrig förr.
När min bonusmamma fick reda på att jag skulle byta skola så fick hon seriöst något jävla damputbrott på mig. Så jag bytte till Mariedal och fick en vän för livet (hon är med i denna grupp) som heter Emilia och är en helt fantasik bästavän som får mig att kämpa i dom hårdaste tiderna. Jag har aldrig haft en sån vän förut och jag kommer aldrig lämna henne.
Nu återgår jag till mitt liv innan jag bytte skola, Jag har varit med i slagsmål, fått en "bitchklapp" av min bonusmamma, jag mår seriöst dåligt när hon är hemma för hon stöttar mig inte i vad jag än gör. Jag får inte ha mjukisbyxor på mig, inte ha vilka kläder jag vill, inte ha lösnaglar, högklackat, inte ha klänningar som går nästan ner till knäna, jag ska tydligen ha jeans jämnt och inga genomskinliga linnen, jag får inte köpa bh:ar när jag vill eller ha push-up, inte ha stringtrosor eller liknande för jag ska tydligen se bra ut! Men bakom mitt leende finns en historia som jag hatar. Jag har ju gått vidare men vissa saker kommer tillbaka och jag går in i mina perioder när jag lyssnar på musik jämnt och sover 6 timmar per natt ink helg.
Det finns andra saker som också har gjort mig till den tjejen jag är idag men det orkar jag inte ta upp och jag vet att det finns dom som har det 100000 gånger värre än mig och jag finns alltid för andra dygnet om bara ni andra ska må bra, jag kan ge ut min kik så kan ni skriva till mig @foodloveer eller om ni vill ha mitt nummer för att ha en riktig vän så kan ni skicka ett pm eller adda mig här på bdb.
STAY STRONG säger jag till er alla!
INGA ONÖDIGA KOMMENTARER TACK JAG ORKAR INTE MED DET.. tack för att ni/du läst <3
Annons
BlueLynxx
Mon 18 Feb 2013 19:22
I love u sweetie. Du är så stark gumman! Kommer alltid finnas vid din sida å vi klarar all den här skiten! Du vet att jag alltid finns för dig dygnet runt, varje timme, minut o sekund. <3<3
9 comments on this photo
Directlink:
http://dayviews.com/angestgruppen/513007423/