Saturday 3 August 2013 photo 9/10
![]() ![]() ![]() |
Jag är inte ensam i världen, jag är inte heller ensam om att ha ärr på armen. Men det känns som om jag är den ända riktiga människan kvar på denna eländiga jord. Jag känner mig som en som passar in på en cirkus. Jag är annorlunda, jag är äcklig, jag är avskyvärd.
Men du fick mig att känna nått annat. Jag kände mig älskad, jag kände mig trygg. Jag grät av bara tanken på mig utan dig. Jag kunde äntligen sova om natten. Med dig kunde jag vara mig själv och jag kunde säga vad jag ville utan att du hatade mig. Sedan tog den lyckan slut. O jag kan inte sova om natten längre, jag kan heller inte tro på en äkta komplimang. Jag kan inte säga att du förstörde mitt liv. Du räddade mig från mitt själv skadande. Det gör du fortfarande dock. Men jag fattar fortfarande inte varför du var tvungen o bedra mig? Eller tvungen att lyssna på dina vänner? Jag fattar inte. Du sa att du var lycklig. Du sa att du älskade mig, du sa att jag gjorde dig till en bättre människa... Men, Sånt är livet. Nu får jag leva med minnerna du lämnat mig med. Och ditt andra eländiga ex som vill veta allt om dig o mig. Bara för att hon fortfarande älskar dig hon med.
Annons
10 comments on this photo
Directlink:
http://dayviews.com/angestgruppen/515545679/