Tuesday 6 December 2011 photo 1/1
![]() ![]() ![]() |
Allt är så blandat nu. Jag har så otroligt mycket att vara glad över, samtidigt som jag stundom bara vill ge upp. Det suger när man är för feg, när man inte räcker till eller när man helt enkelt har en kropp som börjar säga ifrån ordentligt. Jag tvingar mig till att må bra på praktiken men det gör ju att allt bara blir värre efteråt. Nu sover jag knappt på nätterna för att skallen snurrar så. Idag somnade jag dock när jag kom hem, idag när jag faktiskt hade kunnat gå till träningen. Typiskt.
Och det är för mycket att tänka på nu. För många val hela tiden. Ibland vill jag bara släppa ut det där monstret som skriker åt allt och alla, för då blir det lugnt ett tag efteråt. Kanske för alltid. men priset är för högt.
Upplever saknad också... nästan hela tiden. Men det känns faktiskt väldigt bra.
Det tjatas för mycket i min skalle just nu, orkar kanppt lyssna men "jag måste höra dom där rösterna. dom skrämmer det monster som finns här inom mig..."
Det finns någon som verkligen bryr sig och försöker förstå, men det finns så mycket jag inte vågar säga. För där och då är allt tyst och lugnt. Då mår jag ju bra. Är allt bara inbillning? Hur sjuk kan en människa vara utan att det märks utåt? Hur bra kameleont kan man vara?
Hur länge ska du le
kan du höra det jag ser?
Kanske följa Ert råd och bara skita i allt som inte funkar och släppa lös monstret för allt vad lycka är?
Låt dom hata oss, sålänge dom är rädda...
Annons
Camera info
Camera FE170,X760
Focal length 6 mm
Aperture f/3.1
Shutter 1/20 s
ISO 125
Longtail
Thu 8 Dec 2011 14:56
Inte lätt inte lätt :/ Slå på den! :D Eller så har vi superparty i din skalle så att tjatet inte orkar med längre och flyttar ^^
(Drömma att de gör det kan man väl göra ;P)
Jättetuff bild btw :O Vi synes sen!
(Drömma att de gör det kan man väl göra ;P)
Jättetuff bild btw :O Vi synes sen!
3 comments on this photo
Directlink:
http://dayviews.com/bloody-quack/499398715/