Saturday 13 July 2013 photo 1/4
![]() ![]() ![]() |
min tjusiga donna innan dagens äventyr. Hon krävde mycket av mig i dag, hon uppskattade inte ett vägval och tyckte att hon skulle gå hem... Aldrig i hela mitt liv har jag ridit en så stark och enveten häst som Fiona, hon blir fruktansvärt stark och sliter tyglarna ur händerna.
Men efter mycket kämpade fick jag med darrande muskler iväg henne. Hon har testat mig mycket det senaste men jag har lyckats "vinna" varje gång utan att behöva hoppa av - vilket jag ser som en förlust och enbart en nödlösning.
Men som belöning hittade vi en ny runda på ca en mil som var helt underbar. Det gäller att aldrig tappa humöret... Framförallt inte på Fiona för då är det kört. Lugn och bestämd är den rätta vägen för att bli en värdig ledare, att aldrig låta ilska och frustration gå ut över djuren. Det kommer aldrig göra något bättre, allra minst för djuren.
Men det är ingen lätt uppgift att förtjäna respekt och kärlek ifrån en häst som var helt apatisk och inte litade på någon av oss i början och som lärt sig hur stark hon kan vara och hur hon kan få en ryttare att tappa ansiktet och totalt förlora all form av respekt och kontroll.
Det är inte lätt, men för henne skulle jag gå genom eld och vatten. Och en dag kanske hon går genom eld och vatten för mig också.
Den som väntar på något gott väntar aldrig för länge.
Men efter mycket kämpade fick jag med darrande muskler iväg henne. Hon har testat mig mycket det senaste men jag har lyckats "vinna" varje gång utan att behöva hoppa av - vilket jag ser som en förlust och enbart en nödlösning.
Men som belöning hittade vi en ny runda på ca en mil som var helt underbar. Det gäller att aldrig tappa humöret... Framförallt inte på Fiona för då är det kört. Lugn och bestämd är den rätta vägen för att bli en värdig ledare, att aldrig låta ilska och frustration gå ut över djuren. Det kommer aldrig göra något bättre, allra minst för djuren.
Men det är ingen lätt uppgift att förtjäna respekt och kärlek ifrån en häst som var helt apatisk och inte litade på någon av oss i början och som lärt sig hur stark hon kan vara och hur hon kan få en ryttare att tappa ansiktet och totalt förlora all form av respekt och kontroll.
Det är inte lätt, men för henne skulle jag gå genom eld och vatten. Och en dag kanske hon går genom eld och vatten för mig också.
Den som väntar på något gott väntar aldrig för länge.
Camera info
Comment the photo
Du tar orden ur mig igen.
Tänkte på en rolig sak.
Tänk se oss två med våra egensinniga gulingar på tur när gulingarna bestämmer sig för ett o annat...
Dog halvt igår, Tilda slet tyglarna ur näven på mig och stack efter travaren.
Sprang mot järnvägen och hoppade över rälsarna.
Arg och rädd var man när man väl fick stopp på henne.
vilket bara tog några sekunder efter att vi kommit över järnvägen.
Tog ett djupt andetag, kramade henne runt halsen och skrittade hem.
![](http://cdn07.dayviews.com/114/_u2/_u8/_u7/_u1/_u2/_u3/u2871234/1433717616_m_1.jpg)
Man blir så jäkla rädd! Fiona valde att strida på en tvåfilig väg, det kör inte särskilt många bilar där men det passerade säkert runt sex bilar eller något och man bara sitter där och måste stanna upp kampen för att hon inte ska springa ut framför någon bil.... Man ser liksom bara the worst scenario framför sig... om de nu ska strida kan de inte göra det på platser utan folk, hus, bilar eller tågrälsar? D:
4 comments on this photo
Directlink:
http://dayviews.com/blyertspenna/515242722/