Saturday 2 August 2008 photo 1/2
![]() ![]() ![]() |
Det var en dag
och jag var fyra år
jag trodde mer på det onda
än det som var gott
Jag var fyra år och det fanns
hemska typer i mitt rum
Svarta tapeter, kalle trumpeter
blodpannkakor och planeter...
och i luften surrade slag
Mörkret var mycket mörkt
och ensam och rädd var jag
Tycker ingen om mig
...ingen tycker om mig...
Då...
kom Hon, som ett ljus ur
mörkret
hon slicka min kind och sa
hos mej är du trygg och varm
jag skall värma ditt hjärta
jag tycker om dej
och i hennes ögon
tindrade kärleken
Jag mötte Lassie
jag mötte Lassie
och jag såg att godhet fanns
hoppets stjärna lyste klart
runt hennes ludna svans
Jag mötte Lassie
jag mötte Lassie
hon viskade till mej sitt våvv
Vi gick tass i hand
och i mitt hjärta kändes låvv
Om man är liten och svag
(Änglarna gråter)
och blir slagen med slag
(när själar dör)
Ingenting man begriper
men hjärtat det skriker
Varför
Och man är liten och svag
(Mångubben snyftar)
varje natt, varje dag
(Bland tysta moln)
Av allt ont blir man blå
inuti, utanpå
varför finns jag
Men hemskhet han vända
och maskrosor tända
sina knoppar att växa upp i
gryningen
När spökena glufsar mot jaget
då lufsar hon till oss
mig och dig med all sin kärlek
och jag var fyra år
jag trodde mer på det onda
än det som var gott
Jag var fyra år och det fanns
hemska typer i mitt rum
Svarta tapeter, kalle trumpeter
blodpannkakor och planeter...
och i luften surrade slag
Mörkret var mycket mörkt
och ensam och rädd var jag
Tycker ingen om mig
...ingen tycker om mig...
Då...
kom Hon, som ett ljus ur
mörkret
hon slicka min kind och sa
hos mej är du trygg och varm
jag skall värma ditt hjärta
jag tycker om dej
och i hennes ögon
tindrade kärleken
Jag mötte Lassie
jag mötte Lassie
och jag såg att godhet fanns
hoppets stjärna lyste klart
runt hennes ludna svans
Jag mötte Lassie
jag mötte Lassie
hon viskade till mej sitt våvv
Vi gick tass i hand
och i mitt hjärta kändes låvv
Om man är liten och svag
(Änglarna gråter)
och blir slagen med slag
(när själar dör)
Ingenting man begriper
men hjärtat det skriker
Varför
Och man är liten och svag
(Mångubben snyftar)
varje natt, varje dag
(Bland tysta moln)
Av allt ont blir man blå
inuti, utanpå
varför finns jag
Men hemskhet han vända
och maskrosor tända
sina knoppar att växa upp i
gryningen
När spökena glufsar mot jaget
då lufsar hon till oss
mig och dig med all sin kärlek
Comment the photo
3 comments on this photo
Directlink:
http://dayviews.com/chillivippen/246794190/