Thursday 30 May 2013 photo 1/1
![]() ![]() ![]() |
Hej alla!
Jag har inte varit så jätte aktiv på ett tag eftersom jag har så sjukt mycket annat att tänka på så har glömt bort Dayviews, men försöker vara ganska aktiv ändå!
Ja, jag vill säga tack till alla underbara människor som är med i den här gruppen och säga att ni är sjukt starka! Kämpa på, vi alla finns för varandra och tsm är vi en familj!
Ja, ni som inte vet om mig så mycket om mig så är det så här...
2003 dog min mamma av cancer och jag var då 4,5 ...
Jag gick upp mycket i vikt för att min pappa inte kunde laga mat utan att bränna den. Så vi åt mycket ute och onyttig mat!
Mina två halv systrar som är äldre än mig flyttade till doms pappa
Ja, när jag började skolan så började några äldre killar redan då trycka ner mig. Men jag var stark, tänkte inte så mycket på de.
Midsommaren 2008, kom en kille som hette Anton till oss, han var min låtsas mammas kompis barnbarn, o jag trodde han var as lång och stöddig. Men jag hade så fel! Han var värdens bästa kille!! Han och jag började prata och han sa alltid '' sanna, jag finns alltid här! Om de är ngt i skolan, så kommer jag och pratar med dom/den'' Det fick mig att känna mig så stark på ngt sätt! Att äntligen ha någon som brydde sig! Han var som en bror för mig! Någon stans mellan allt fick min farmor stroke och det blev svårt.
När jag började 4:an så fick jag byta skola och då började några killar vara på mig om min vikt igen. De gjorde så jag fick dåligt självförtroende, jag blev mobbad av mina bästa vänner.Så jag vägrade gå till skolan.
Anton kom nästan varje helg till oss och jag blev så glad av att han var med mig. Han och jag var ute hos korna och körde fyrhjuling och annat kul.
Men till slut fick jag reda på att han inte fick vara ute hos korna mer för hans pappa, bara för han luktade när han kom hem. SÅ SJUKT ELAKT! Anton liv var att vara ute på gården och hans framtid!
I början av 6:an träffade jag en kille som verkade snäll men hade mycket problem, han var 16 och jag 13 fast han trodde jag var 14. Han och jag blev nära vänner och allt blev kaos, han skickade bilder till mig när han skärt upp händerna och ringde mig när han satt vid tåget och tänkte hoppa. Jag tog till slut en pause från han,
Men det kom mer problem, min morfar fick också stroke och min farfar fick operera sitt hjärta. Anton kom in i fel ungdoms gäng och började med droger pga hans pappa! Anton kom mindre och mindre till oss och eftersom jag inte visste om ngt om att han tog droger så trodde jag bara att det var mycket i skolan.
Sen fick jag reda på de här poliser,stölder,droger allt var helt sjukt! Jag kände inte igen Anton mer, han var en helt annan person. Men jag älskade han ändå!
När jag började 7:an så ja allt var väl helt okej bara att jag satt och grät på kvällarna för jag saknade mamma och Anton. Jag fick en ny bästa vän vid namnet Fanny, hon fanns alltid där men jag fick henne deprimerad och allt blev svårt, min andra bästa vän började vara med en tjej som var bisexuell och jag tyckte inte de var ngt fel på de liksom jag har inte ngt imot de! Men efter ett tag förändrades hon också min bästa vän blev också bisexuell och började färga håret andra allt. Jag hade förlorat min bästa vän på bara några månader/veckor. Jag fattade inget..blev dissad av min pojkvän, ng killar tryckte ner mig om min vikt, bråkade med mina föräldrar och så mycket mer! Jag blev så sjukt ledsen så jag satt och grät en hel dag, jag fick snacka med Pontus (han som var 16) hela kvällen, vi var vänner då och han kunde mig ut och innantill. Jag visste inte vart jag skulle gå liksom, mina föräldrar var borta och ja allt var ett rent helvete! Fanny hade lämnat mig också, jag fattade inget? HUR KUNDE JAG BARA FÖRLORA ALLA HIT OCH DIT? jag hade ju inte gjort ngt fel inte gjort ngt?
Allt efter jul blev så där, lite bättre men Pontus mordhotade mig och min en av mina nära vänner och hennes kille! Jag sa uppkontakten och min kompis anmälde han men inget hände typ på länge. Någon gång i mars ringde polisen mig och förhörde mig, hur kan dom börja då när de hände i början av året? Trodde dom jag gick runt och tänkte på de 24/7? NEJ! Jag försökte glömma allt!
Några i nian började vara på mig och åttan, jag visste inte vart jag skulle gå. Jag fick panik när jag kom hem till min farbror för att fira min kusin, alla var som sten mot mig och jag orkade inte med de, min kusin och farbror skojade elakt om en sak som jag tog åt mig sjukt mycket för, så jag satt på toan och grät och vägrade gå ut! Min pappa fick åka in till sjukhuset typ 20 gånger för han hade problem med lungorna. Han blev så sjuk så dom fik åka in på natten, jag orkade inte med mer för då låg min mormor också inne på sjukhuset för han hade ramlat på toan och brutit höftbenet och mycket mer hände! Min då varande kille brydde sig inte om hur jag mådde så jag orkade inte mer..
Aa och mycket mer, tack för du läste den här långa texten!
Jag vet att jag inte är ensam om att har haft det svårt men vill att ni ska veta att jag finns för er alltid!
Annons
Comment the photo
![](http://cdn07.dayviews.com/cdn/img/default_avatar_M.png)
Anonymous
Fri 31 May 2013 01:31
Jag är riktigt kass på att stötta folk men ville ändå skriva något. Men du kan klara det! Allting blir bättre med åldern. Högstadiet är riktigt trist om man "är fel person", men det brukar fixa sig i Gymnasiet för de flesta. Folk har mognat och man hamnar med likasinnade personer eftersom man väljer program själv. Och fixar det inte sig så får du vara riktigt stark! Det löser sig alltid! De enda gångerna det inte löser sig är när personen som är utsatt ger upp själv! Så ge aldrig upp! Det löser sig alltid! Alltid!
![](http://cdn07.dayviews.com/cdn/img/default_avatar_M.png)
Anonymous
Fri 31 May 2013 01:39
Och det finns alltid folk som tycker man ser ful ut. Men vissa saker tycker folk att det är okej att säga rakt ut medans andra håller det inne. När folk är överviktiga så är folk mer öppna om vad de tycker. Varför vet jag inte... Men det finns alltid folk som inte tycker om en. Så skit i dem som säger elaka saker.
Resten är en personlig historia(läs om du vill)
En av mina vänner hade aldrig nämnt något illa om mig förräns för någon månad sen. På en fest blev han berusad och då tyckte han det var dags att öppna upp sig. Han började med att säga att jag var riktigt smal. När jag bara svarade med "Jaha" så fortsatte han med "Du är faktiskt äckligt smal. Det är riktigt äckligt med så smala folk." Ja, jag är smalt men va fan ska han säga det för? Frågade jag honom vad jag tyckte? men men, Vad jag försöker säga är att det kommer alltid finnas idioter :P
Sorry för mycket text :)
Resten är en personlig historia(läs om du vill)
En av mina vänner hade aldrig nämnt något illa om mig förräns för någon månad sen. På en fest blev han berusad och då tyckte han det var dags att öppna upp sig. Han började med att säga att jag var riktigt smal. När jag bara svarade med "Jaha" så fortsatte han med "Du är faktiskt äckligt smal. Det är riktigt äckligt med så smala folk." Ja, jag är smalt men va fan ska han säga det för? Frågade jag honom vad jag tyckte? men men, Vad jag försöker säga är att det kommer alltid finnas idioter :P
Sorry för mycket text :)
![](http://cdn07.dayviews.com/113/_u3/_u3/_u5/_u2/_u8/_u0/u3352804/1423687039_m_1.jpg)
Sanne
Fri 31 May 2013 16:26
Tack! Det var ju inte så snällt av din kompis! Men alla är ju fina på sitt sätt! Det va lugnt xD
R-Bubly
Fri 31 May 2013 00:56
vet inte om du skrivit mer men efter "anmälde ha" så finns det inte mer text!
& vännen, ingen har sagt att livet är enkelt !
kämpa vidare & kom ihåg att man är som starkast när man klarar sig själv!
<3
& vännen, ingen har sagt att livet är enkelt !
kämpa vidare & kom ihåg att man är som starkast när man klarar sig själv!
<3
8 comments on this photo
Directlink:
http://dayviews.com/gid3332059/514599088/