Sunday 23 March 2008 photo 2/2
![]() ![]() ![]() |
Det handlar om att hålla andan när man är tio kilometer under vattenytan, då det är helt mörkt överallt och änglarna i dina drömmar inte kan rädda dig. Det handlar om att kunna simma även om man dras ner i djupet fortare än bilarna susar fram på motorvägen. Det handlar om att överleva när världen försöker krossa dig. Och för att sedan gå in på H&M och upptäcka att man gått upp ännu en storlek och de trådsmala modellerna på reklamaffischerna tittar på dig, och de skrattar. Det är då du blir trampad på tårna. Och sedan kommer sparken i magen när du får reda på att dina föräldrar ska skiljas fastän de varigt gifta i femton år och brukade säga att de älskade varandra. Då ser du din nioåriga syster gråta för att hon tror att det är hennes fel, bara för att hon tjatade för mycket om att hon villle ha en ny barbie. Men du, du ville bli som en barbie, lika smal, lika blond och lika ytlig. Och du slutade äta och du slutade skratta. Då kan man känna revbenen knäckas. Man vill bli fotomodell och är redo att göra vad som helst, till och mer ligga med den äckliga fotografen som lovar din berömmelse. Du har ju så fina (silikon) bröst. Man viker ut sig för att smaka på verkligheten. För att bli känd. Men det enda man får är runkande tonårskillar som ser din bild på slitzomslaget och tycker du är snygg. Som är beredda på att betala några tior bara för att slänga dig i papperskorgen om någon månad. Sen är du bortglömd. Och du håller på att kvävas. I brevlådan får man hem reklam från viktväktarna fastän man knappt väger 40 kilo. Tv visar sexsåpor på bästa sändnings tid och gratis porr finns tilgängligt dygnet runt på betalkanaler även för de minsta barnen. Den nya tidens barnprogram: se Linda Rosing operera sina läppar. Och alla bryr vi oss, alla sitter vi bänkande och njuter. För nu har vi dragits så djupt ner under ytan att vi är nära att drunkna. För vi lärde oss aldrig att simma. Vi lärde oss att man måste vara perfekt.
Det handlar om att hålla andan när man är tio kilometer under vattenytan, då det är helt mörkt överallt och änglarna i dina drömmar inte kan rädda dig. Det handlar om att kunna simma även om man dras ner i djupet fortare än bilarna susar fram på motorvägen. Det handlar om att överleva när världen försöker krossa dig. Och för att sedan gå in på H&M och upptäcka att man gått upp ännu en storlek och de trådsmala modellerna på reklamaffischerna tittar på dig, och de skrattar. Det är då du blir trampad på tårna. Och sedan kommer sparken i magen när du får reda på att dina föräldrar ska skiljas fastän de varigt gifta i femton år och brukade säga att de älskade varandra. Då ser du din nioåriga syster gråta för att hon tror att det är hennes fel, bara för att hon tjatade för mycket om att hon villle ha en ny barbie. Men du, du ville bli som en barbie, lika smal, lika blond och lika ytlig. Och du slutade äta och du slutade skratta. Då kan man känna revbenen knäckas. Man vill bli fotomodell och är redo att göra vad som helst, till och mer ligga med den äckliga fotografen som lovar din berömmelse. Du har ju så fina (silikon) bröst. Man viker ut sig för att smaka på verkligheten. För att bli känd. Men det enda man får är runkande tonårskillar som ser din bild på slitzomslaget och tycker du är snygg. Som är beredda på att betala några tior bara för att slänga dig i papperskorgen om någon månad. Sen är du bortglömd. Och du håller på att kvävas. I brevlådan får man hem reklam från viktväktarna fastän man knappt väger 40 kilo. Tv visar sexsåpor på bästa sändnings tid och gratis porr finns tilgängligt dygnet runt på betalkanaler även för de minsta barnen. Den nya tidens barnprogram: se Linda Rosing operera sina läppar. Och alla bryr vi oss, alla sitter vi bänkande och njuter. För nu har vi dragits så djupt ner under ytan att vi är nära att drunkna. För vi lärde oss aldrig att simma. Vi lärde oss att man måste vara perfekt.