Sunday 22 February 2009 photo 1/1
![]() ![]() ![]() |
I den djupaste av dom djupaste skuggorna finns en människa.
Den människan är jag, och jag lever i mörkret.
Jag har en rädsla för mörkret, men det är själva mörkret som gör den.
Men jag är inte ensam, det är en massa varelser runt om mig och jag kan inte se dem.
Och när jag minst anade det så såg jag ett ljus.
Jag bestämde mig för att ta mig närmare ljuset, när jag kom närmare stod du där.
Du sken som den ljusaste ängeln, och var lika vaker som den vackraste rosen.
Och när jag frågade om du ville bli min och lysa upp mitt liv med kärlek, då sa du ja.
Men jag blev bländad av ditt ljus och svek dig, och jag ångrar det så mycket.
Så nu står jag här i mörkret, och väntar på ljus i livet.
Annons