Tekniskt fel pågår.
På grund av att en server kraschat är det vissa problem att ladda upp bilder.
Flera äldre bilder har även försvunnit till följd av detta, vilket vi beklagar.
Vi arbetar för att få igång det så snart som möjligt.
Det går ju verkligen inte att fånga på ett foto hur enastående vackert allt var.
Men det var hela upplevelsen. Omgivningen, det dånande ljudet av forsande vatten, den friska luften och lukten av berg, gräs och tång.
Kirkjufell i bakgrunden
Vi träffade även på några får som gick och betade ovanför fallet.
På vägen inåt näset låg Berserkjahraun med sina röda berg.
Island är fullt av sagor, och här fanns det en saga om tvÃ¥ berserker som jobbade pÃ¥ en farm, och den ena av dom blev kär i bondens dotter. Bonden gav dom en omöjlig uppgift (att plöja upp en vÃ
Vackra Snæfellsnes.
Nästa stopp blev i Stykkishólmur.
Vi klättrade upp på det höga berget i hamnen och kollade lite på utsikten.
Stykkishólmur.
Nästa stopp blev Þingvellir nationalpark. Här ligger Islands största sjö, Þingvallavatn.
Här kan man även se hur kontinentalplattorna har pressats emot varandra. Sprickorna blir större och större, de rör på sig ca 5 mm per år!
Här höll islänningarna sitt första riksmöte, där Alltinget träffades och även där brottslingar fick sin dom. Det är klassat som ett av världsarven enligt Unesco.
Sen åkte vi vidare till Geysir, geysern som har gett namnet åt alla geysrar i världen.
Tyvärr är Geysir inte lika aktiv längre (enligt rykten för att det kastats för mycket sten som täppt till) så sedan 70-talet har Strokkur varit den mest besökta geysern i området.
Strokkur sprutar sitt kokande vatten ungefär var femte till tionde minut.
Det var dock svårt att få den på bild. Den sprutade ca 15-30 meter upp och det luktade äggfis lång väg!
Nästan!
Det fanns även massa småputtrande källor runtomkring.
Vi följde den Gyllene cirkeln (turiststråket) och fortsatte till Gullfoss, Islands största vattenfall. Det var stort. Så stort att man inte ens såg var det slutade nånstans för det skvätte upp
På Island går korparna runt som skatorna gör hemma, men myyycket större!
På väg ner till vår nästa boende mötte vi ryttare. Jag hade gärna ridit ut på en tur, men Calle var inte lika sugen. Dessutom fanns det inte riktigt tid till det.
Den sista utflykten för dagen blev till Hjálparfoss.
Det var ett tips ur Lonely Planet och det var nästan öde när vi kom dit.
Tyvärr dök det upp flera minibussar med högljudda ungdomar (nåja, dom var yngre än oss iaf) och började klättra på stenarna och förstörde massor av fina fototillfällen.
Men vi väntade ut dom och efter ett tag blev vi helt ensamma på platsen.
Så vackert så man inte vill åka därifrån!
Var såklart tvungen att ta en selfie ;)
Guesthouse Dalbær låg ute på landet, vid foten av berget och med fin utsikt. Dessutom hade dom en berguppvärmd pool, som vi tyvärr aldrig provade.
Bredvid huset låg en hästhage med ursöta islandshästar!
Jag kunde naturligtvis inte motstå att gå dit och hälsa på dom.