Monday 27 April 2009 photo 1/1
![]() ![]() ![]() |
Igår tog jag mig, för första gången på väldigt länge en ordentlig titt i min studentmössa och grät som ett litet barn. Det är nästan ett år sen nu, herrejistanes, det känns som en evighet sedan, men när man rör studentmössan och läser alla älskande lyckönskningar så känns det som igår. (Förutom att man slipper dagen-efter-ångesten som studenten ger en på köpet) Ord som "Du inspirerar mig, du är så jävla cool, jag kommer aldrig glömma dig. Älskar dig", "Dina märken lämnar aldrig mig" och "My, du är så jävla vacker, jag kommer sakna dig, RING!" gör så himla ont att läsa nu när man sitter med facit i hand. Ovannämnda citat är från personer som jag under gymnasietiden aldrig trodde att jag skulle klara mig utan, fina människor som gjorde allt från att röka dom dagliga ciggen på fönsterbläcket utanför skolan till att rädda mig från dåliga betyg och hemska dagar. Det är människor jag idag knappt har kontakt med överhuvudtaget, människor vars liv har tagit en helt annan vändning än mitt eget och som jag ibland kan tänka tillbaks på och känna ett knivhugg i magen samtidigt som jag inte kan låta bli att le. Sedan finns det där, "För ett par bruna ögon for jag. Vi ses i London!" Personen som höll sitt löfte, kom hit, och fortsatte vara en del av mitt liv, som jag inte kan och inte vill vara utan.
Comment the photo
![](http://cdn07.dayviews.com/cdn/img/55056_1205784182.jpg)
![](http://cdn07.dayviews.com/cdn/img/default_avatar_M.png)
8 comments on this photo
Directlink:
http://dayviews.com/lengtan/360515749/