Wednesday 10 March 2010 photo 2/2
![]() ![]() ![]() |
Vet inte vad jag ska börja med men jag behövde verkligen skriva av mig lite kände jag.. hatar att jag nog kommer låta superdepp.
Men jag mår bajs just nu, sjuk. Har ont i halsen, nacken och huvudet plus jävligt mycket PMS!! De gör att jag får damp på de mesta. Allting runt omkring typ äter upp en inifrån. Ah ni vet nog hur de känns om ni är tjejer.
Satt och tänkte att de finns inte någonstans som jag vill vara på nu, inte hemma, inte i skola, inte i stallet.. Så kom jag på vart de va jag ville vara. Den enda platsen jag saknar just nu. Jag vill sitta barbacka på din rygg och få känna din långa, smutsiga man mellan mina fingrar igen!!
Allting har verkligen gått snabbt. Har inte kännt såhär på hur länge som hellst men jag saknar verkligen dig!! De va länge sen du åkte nu och jag har knappt hälsat på dig alls. Har tappat bort nummret till dom som har dig och vet inte vad dom hette i efternamn.
Jag kommer ihåg hur mycket jag älskade dig och hur jävla lycklig jag va med dig. Du väckte så himla många känslor, vart fan är dom nu!? De bästa i mitt liv verkligen och nu vill jag knappt ens rida:'(
Jag har tre ridlektioner kvar på den här betalningsberioden sen kommer jag ta paus. Vad fan är det liksom!? För bara några år sedan (det känns som IGÅR) trodde jag aldrig att jag skulle säga dom orden. Lovade mig så himla mycket. Men precis som med allt annat jag lovat mig bröt jag det, svek mig själv. Förhoppningsvis kommer den där känslan tillbaka snart och jag ger inte upp hästar helt tills dess, kommer sjävklart fortsätta med alf<3
Glad ändå att jag gråter nu när jag tänker på dig, de visar att kärleken till er hästar finns där inne. Är hemma från skolan idag men snart snurrar allt igång igen. (Får se om jag kan gå till skolan och rida imorgon) Vad kommer jag känna då? Man får nya vänner lika fort som man förlorar gamla. Sånna man verkligen älskade tappar man, förlorar eller så vill dom helt enkelt inte vara med en längre. Dom man aldrig trodde man skulle klara sig utan finns helt plötsligt inte i ens liv längre. Man hinner inte med. Kommer du ihåg ärren jag fick en av gångerna jag ramlade av dig? De på armen där du stod? Dom är snart borta.. Ett till täcken på att tiden går för fort. Ibland kommer jag knappt ihåg hur du luktar eller hur din hårda mula kändes mot min arm på sommaren. Inte heller vart ditt ljusa började på magen eller benen, hur mycket din hov vägde i händerna eller hur vackra dina ögon var... Och i vissa stunder skulle du lika gärna kunna stå framför mig när jag tittade upp. Så känns det nu. Älskar dig Heidi och hoppas att jag snart hittar tillbaka till det som var hela mitt liv.
Men jag mår bajs just nu, sjuk. Har ont i halsen, nacken och huvudet plus jävligt mycket PMS!! De gör att jag får damp på de mesta. Allting runt omkring typ äter upp en inifrån. Ah ni vet nog hur de känns om ni är tjejer.
Satt och tänkte att de finns inte någonstans som jag vill vara på nu, inte hemma, inte i skola, inte i stallet.. Så kom jag på vart de va jag ville vara. Den enda platsen jag saknar just nu. Jag vill sitta barbacka på din rygg och få känna din långa, smutsiga man mellan mina fingrar igen!!
Allting har verkligen gått snabbt. Har inte kännt såhär på hur länge som hellst men jag saknar verkligen dig!! De va länge sen du åkte nu och jag har knappt hälsat på dig alls. Har tappat bort nummret till dom som har dig och vet inte vad dom hette i efternamn.
Jag kommer ihåg hur mycket jag älskade dig och hur jävla lycklig jag va med dig. Du väckte så himla många känslor, vart fan är dom nu!? De bästa i mitt liv verkligen och nu vill jag knappt ens rida:'(
Jag har tre ridlektioner kvar på den här betalningsberioden sen kommer jag ta paus. Vad fan är det liksom!? För bara några år sedan (det känns som IGÅR) trodde jag aldrig att jag skulle säga dom orden. Lovade mig så himla mycket. Men precis som med allt annat jag lovat mig bröt jag det, svek mig själv. Förhoppningsvis kommer den där känslan tillbaka snart och jag ger inte upp hästar helt tills dess, kommer sjävklart fortsätta med alf<3
Glad ändå att jag gråter nu när jag tänker på dig, de visar att kärleken till er hästar finns där inne. Är hemma från skolan idag men snart snurrar allt igång igen. (Får se om jag kan gå till skolan och rida imorgon) Vad kommer jag känna då? Man får nya vänner lika fort som man förlorar gamla. Sånna man verkligen älskade tappar man, förlorar eller så vill dom helt enkelt inte vara med en längre. Dom man aldrig trodde man skulle klara sig utan finns helt plötsligt inte i ens liv längre. Man hinner inte med. Kommer du ihåg ärren jag fick en av gångerna jag ramlade av dig? De på armen där du stod? Dom är snart borta.. Ett till täcken på att tiden går för fort. Ibland kommer jag knappt ihåg hur du luktar eller hur din hårda mula kändes mot min arm på sommaren. Inte heller vart ditt ljusa började på magen eller benen, hur mycket din hov vägde i händerna eller hur vackra dina ögon var... Och i vissa stunder skulle du lika gärna kunna stå framför mig när jag tittade upp. Så känns det nu. Älskar dig Heidi och hoppas att jag snart hittar tillbaka till det som var hela mitt liv.
Comment the photo
![](http://cdn08.dayviews.com/84/_u9/_u0/_u9/_u7/_u9/u909793/1272565777_1.jpg)
Är du hemma till nästa vecka? de blir sista lektionen så fiiiiiiiiiiiiiiiiika efter!!!<3<3
![](http://cdn08.dayviews.com/cdn/img/default_avatar_M.png)
![](http://cdn08.dayviews.com/cdn/img/default_avatar_M.png)
![](http://cdn08.dayviews.com/cdn/img/default_avatar_M.png)
22 comments on this photo
Directlink:
http://dayviews.com/mellevah/447131661/