Sunday 16 November 2008 photo 1/1
![]() ![]() ![]() |
FUCK OF THIS SHIT
fan vad jag hatar dig ibland alltså. du säger så jävla mycket du inte kan hålla. och inte nog med det. du lovar mig att komma till mig, men sen får man ju också reda på att du lovat att träffa en annan ochså, men att du inte dök upp där heller. hur kul tror du det känns för en egentligen? inte kul vill jag lova dig! håll det du lovar nästa gång, så kanske jag kan börja lita på dig..!
kan du inte bara ta och förstå hur mycket du sårar? jag saknar dig så det gör ont. behöver dig också just nu. mår jättedåligt, och du är en av dem enda som kan få mig att må bättre! snälla, hjälp mig!
you know who you are!
utanpå, så tror ni att jag är så glad, men egntligen kämpar jag att klara av en enkel dag. ni ser hur jag skrattar, oc ni ser hur jag ler, men inuti min kropp, så orkar jag inte mer. jag vill dölja min smärta, men ni tror att det är perfekt för mig, men hur ska jag kunna spela, vet jag ens det själv. spelet är svårt och det finns inga regler, men sju gör som dem vill. utan att nån ser det. hålet i hjärtat, det kryper länre upp, sen så stannar det i halsen, sen åker det ut ur mun. jag äter, men jag svälter ändå, får ingen näring, energi eller så. jag går in på mitt rum och klättrar upp till sängen, jag vill bara vara ensam men då kommer ångesten.
fan vad jag hatar dig ibland alltså. du säger så jävla mycket du inte kan hålla. och inte nog med det. du lovar mig att komma till mig, men sen får man ju också reda på att du lovat att träffa en annan ochså, men att du inte dök upp där heller. hur kul tror du det känns för en egentligen? inte kul vill jag lova dig! håll det du lovar nästa gång, så kanske jag kan börja lita på dig..!
kan du inte bara ta och förstå hur mycket du sårar? jag saknar dig så det gör ont. behöver dig också just nu. mår jättedåligt, och du är en av dem enda som kan få mig att må bättre! snälla, hjälp mig!
you know who you are!
utanpå, så tror ni att jag är så glad, men egntligen kämpar jag att klara av en enkel dag. ni ser hur jag skrattar, oc ni ser hur jag ler, men inuti min kropp, så orkar jag inte mer. jag vill dölja min smärta, men ni tror att det är perfekt för mig, men hur ska jag kunna spela, vet jag ens det själv. spelet är svårt och det finns inga regler, men sju gör som dem vill. utan att nån ser det. hålet i hjärtat, det kryper länre upp, sen så stannar det i halsen, sen åker det ut ur mun. jag äter, men jag svälter ändå, får ingen näring, energi eller så. jag går in på mitt rum och klättrar upp till sängen, jag vill bara vara ensam men då kommer ångesten.