Sunday 25 January 2009 photo 1/1
![]() ![]() ![]() |
Födelsedagsfirande
senare är bättre än aldrig ;)
Jag och min hjälpsamma Elias gjorde två tacopajer och bakade en kolapaj ( som var fruktansvärt god) inför kalaset.
Det som var på plats var Lovisa, Josse, Erika, Kajsa & Alexandra.
Alexandra, Lovisa och Erika hade skrivit denna söta låt till mig:
Anna Äntligen 18 år
Du har nu arton år fyllt sedan Eva en dotter ut skutit. Hon kom med buller och bång på radion hördes en ljuv luciasång. Den utploppade saken fick namnet Anna hon hade två gröna ögon så granna. När hon log sa det plötsligt klick och det första av måna kort på Anna föräldrarna fick. Och tro det eller ej, denna flicka växte så småningom upp med galej. Bilderna blev åter många av Anna i galossisar och kalluffsen den långa. Dagen kom då en juvel hon fick. en liten lurvig och på fyra ben gick. Lurven fick heta Scott och aldrig mer uppmärksamhet den fått. Hon leker i stugan där binen hotar vad gör det när kameran hon ftar. För hon har alltid kameran i högsta hugg, hon knäpper så flitigt med snéklippt lugg. Livet började tillsammans i klass fem, alla lekte och vi bjöd varandra hem. Vi jobbade matte och SO lika så, ja, herre gud vilken tid det var. Vi tillsammans många minnen har, jag kom ihåg när vi tre till Umeå var. Anna, vi lärt oss att inte i Alex näsa peta för då kan man hennes blod uppreta. Och ploppar det fram några minnen då denna sång behagar dina minnen. heeey heeey, heeeey baby! Oh Ah!... Så Grattis Anna, nu är du stor och lever livet med egna klor. Till sist vill vi säga att du är underbar och alltid oss tre vänner har!/ Alex, Erika, Lovisa
Underbara de är, tack till er alla och även Sandra som inte kunde komma!
Tack,Tack, Tack för att ni alltid finns i ur och skur!
Elias, tack till dig, du är så snäll som ställer upp och hjälper mig i alla lägen, du är ordet underbar!
Det som var på plats var Lovisa, Josse, Erika, Kajsa & Alexandra.
Anna Äntligen 18 år
Du har nu arton år fyllt sedan Eva en dotter ut skutit. Hon kom med buller och bång på radion hördes en ljuv luciasång. Den utploppade saken fick namnet Anna hon hade två gröna ögon så granna. När hon log sa det plötsligt klick och det första av måna kort på Anna föräldrarna fick. Och tro det eller ej, denna flicka växte så småningom upp med galej. Bilderna blev åter många av Anna i galossisar och kalluffsen den långa. Dagen kom då en juvel hon fick. en liten lurvig och på fyra ben gick. Lurven fick heta Scott och aldrig mer uppmärksamhet den fått. Hon leker i stugan där binen hotar vad gör det när kameran hon ftar. För hon har alltid kameran i högsta hugg, hon knäpper så flitigt med snéklippt lugg. Livet började tillsammans i klass fem, alla lekte och vi bjöd varandra hem. Vi jobbade matte och SO lika så, ja, herre gud vilken tid det var. Vi tillsammans många minnen har, jag kom ihåg när vi tre till Umeå var. Anna, vi lärt oss att inte i Alex näsa peta för då kan man hennes blod uppreta. Och ploppar det fram några minnen då denna sång behagar dina minnen. heeey heeey, heeeey baby! Oh Ah!... Så Grattis Anna, nu är du stor och lever livet med egna klor. Till sist vill vi säga att du är underbar och alltid oss tre vänner har!/ Alex, Erika, Lovisa
Elias, tack till dig, du är så snäll som ställer upp och hjälper mig i alla lägen, du är ordet underbar!